Провадження № 2/712/1700/19
Справа № 712/6007/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 серпня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді - ПИРОЖЕНКО С.А.
при секретарі - ТІТОВА О.І.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до Приватного підприємства «Тур-Агро» (юридична адреса: м. Черкаси, вул. Святотроїцька 73/1, оф. 312, фактична адреса: м. Черкаси, вул. Благовісна 142/144) про стягнення коштів за договором про надання послуг,
Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення коштів за договором про надання послуг, посилаючись на те, що 01 серпня 2016 року між ним та Приватним підприємством «Тур - Агро» було укладено договір про надання послуг. За даним договором він зобов`язувався надати послуги (виконати роботи) для Відповідача (п. 1.1 договору про надання послуг), а саме здійснювати юридичний супровід Відповідача: консультації, роз`яснення норм законодавства, претензійна робота, вивчення та розробка документів в інтересах підприємства, участь в судах та інших контролюючих органах, збір документів, тощо.
Відповідач, в свою чергу, зобов`язаний вчасно (відповідно до вимог п.4.2 Договору та Акту про надані послуги (виконані роботи), оплатити такі послуги у випадку надання послуг (робіт), вказаних в п. 1.1 Договору та додатку до цього договору. Вартість наданих послуг по даному договору, згідно приписам п. 4.1 Договору - сума грошових коштів, що вказана та погоджена із Відповідачем у Акті про надання послуг (виконаних робіт).
Відповідно п.п. 1.4 та 4.3 Договору, факт надання відповідних послуг (робіт) з боку Позивача (по договору «Виконавця») засвідчується Актом наданих послуг (виконаної роботи), а факт підписання Акту наданих послуг (виконаних робіт) з боку Відповідача (по договору «Замовника») є беззаперечним фактом фактично наданих послуг з боку Позивача,
У відповідності до умов договору від 01 серпня 2016 року, 05 квітня 2018 року сторони підписали Акт про надані послуги (виконані роботи), тобто відповідно до приписів п. 4.3 Договору сторонами було беззаперечно засвідчено факт фактично наданих послуг Відповідачу з боку Позивача.
Згідно п. 1 Акту про надані послуги (виконані роботи) від 05.04.2018 року, вартість наданих послуг склала 262 900 грн., яку Відповідач, згідно п.2 вказаного Акту про надані послуги (виконані роботи) від 05.04.2018 року, зобов`язаний був сплатити за наступним графіком: 62 900 грн. до 16 квітня 2018 року та 200 000 грн. до 30 квітня 2018 року.
Проте до цього часу Відповідач не оплатив надані ним послуги за здійснений юридичний супровід Відповідача. Зустрічей з Позивачем Відповідач (власник та керівник) уникає, кошти повертати відмовляється, посилаючись на погані справи в діяльності, фінансові складнощі та інші різноманітні причини неповернення коштів.
У зв`язку з цим просить стягнути з відповідача на його користь борг з урахуванням індексу інфляції сумі 287 481 грн. 15 коп., 3% річних в сумі 8 003 грн., а всього 295 484 грн. 15 коп., а також стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу в сумі 9 480 грн. та витрати по сплаті судового збору.
07 травня 2019 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання.
Представник позивача адвокат Шевченко А.Г. до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Представник відповідача до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.
У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснювалася.
З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.
Як встановлено в судовому засіданні, 01 серпня 2016 року між позивачем та Приватним підприємством «Тур - Агро» було укладено договір про надання послуг. За даним договором позивач зобов`язувався надати послуги (виконати роботи) для Відповідача (п. 1.1 договору про надання послуг), а саме здійснювати юридичний супровід Відповідача: консультації, роз`яснення норм законодавства, претензійна робота, вивчення та розробка документів в інтересах підприємства, участь в судах та інших контролюючих органах, збір документів, тощо.
Відповідач, в свою чергу, зобов`язаний вчасно (відповідно до вимог п.4.2 Договору та Акту про надані послуги (виконані роботи), оплатити такі послуги у випадку надання послуг (робіт), вказаних в п. 1.1 Договору та додатку до цього договору. Вартість наданих послуг по даному договору, згідно приписам п. 4.1 Договору - сума грошових коштів, що вказана та погоджена із Відповідачем у Акті про надання послуг (виконаних робіт).
Відповідно п.п. 1.4 та 4.3 Договору, факт надання відповідних послуг (робіт) з боку Позивача (по договору «Виконавця») засвідчується Актом наданих послуг (виконаної роботи), а факт підписання Акту наданих послуг (виконаних робіт) з боку Відповідача (по договору «Замовника») є беззаперечним фактом фактично наданих послуг з боку Позивача.
У відповідності до умов договору від 01 серпня 2016 року, 05 квітня 2018 року сторони підписали Акт про надані послуги (виконані роботи), тобто відповідно до приписів п. 4.3 Договору сторонами було беззаперечно засвідчено факт фактично наданих послуг Відповідачу з боку Позивача.
Згідно п. 1 Акту про надані послуги (виконані роботи) від 05.04.2018 року, вартість наданих послуг склала 262 900 грн., яку Відповідач, згідно п.2 вказаного Акту про надані послуги (виконані роботи) від 05.04.2018 року, зобов`язаний був сплатити за наступним графіком: 62 900 грн. до 16 квітня 2018 року та 200 000 грн. до 30 квітня 2018 року.
Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач умови договору не виконав та не оплатив позивачу, надані ним послуги за здійснений юридичний супровід Відповідача, чим порушено п.п. 3.3, 4.1-4.3 Договору.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання.
Позивачем, як стороною Договору, були виконані всі умови, про що свідчить підписаний сторонами Акт про надані послуги (виконані роботи) від 05.04.2018 року.
Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно розрахунку, наданого позивачем, сума боргу відповідача становить 295 484 грн., з яких зазначені суми складають: сума боргу з урахуванням індексу інфляції - 287 481,15 грн. (в тому числі 24 581,15 грн. сума інфляції); 3% річних - 8 003 грн., а всього - 295 484 грн.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за Договором не погашає.
Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного Договору не виконує, кошти за договором про надання послуг не сплачує, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку, з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним витрати по сплаті судового збору, які відповідно до наданої квитанції становлять 2 954 грн. 85 коп.
Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення витрат на правовому допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин 1 та 3 статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт(акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Згідно матеріалів справи на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу представником позивача надано: витяг із договору про надання правової допомоги від 02 квітня 2019 року, попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на юридичні послуги від 02.05.2019 року та копію квитанції до прибуткового касового ордера від 02 квітня 2019 року на суму 1 000 грн.
При цьому, позивачем не надано належних доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, зокрема, відсутній акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про повну оплату таких послуг, а тому позовні вимоги щодо стягнення судових витрат на правову допомогу підлягають до часткового задоволення на суму, яка підтверджена квитанцією до прибуткового касового ордеру в розмірі 1 000 грн.
Таким чином, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання послуг з урахуванням індексу інфляції та 3% річних на загальну суму 295 484 грн. 15 коп., судовий збір в сумі 2 954 грн. 85 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 1 000 грн., а всього 299 439 грн.
Керуючись ст.ст.12-13,259,263-265,268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 526, 611, 625, ЦК України, суд -
Позов задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

ГОЛОВУЮЧИЙ: