ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9460/19 Справа № 182/1107/19 Суддя у 1-й інстанції - Рибакова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачка ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2019 року, яке постановлено суддею Рибаковою В.В. у місті Нікополі Дніпропетровської області (відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні),-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову зазначив, що судовим наказом Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2017 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття з ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року стягнуто з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на її утримання аліменти у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16 серпня 2017 року та до досягнення дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З 2017 року позивач перебуває у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_6 .

Дані обставини значно змінили матеріальний стан позивача, у зв`язку з чим він просить суд зменшити розмір аліментів, стягнутих судовим наказом Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2017 року на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) до 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу).

Також просить зменшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року на користь ОСОБА_2 на її утримання з 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до 1/12 частини з усіх видів його заробітку (доходу).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.08.2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення. Вказує, що на теперішній час його сімейне та матеріальне становище змінилось, в нього народився син, який є дуже хворою дитиною. Його цивільна дружина знаходиться на його утриманні, оскільки перебуває у відпустці по догляду за їх спільним сином. Звертаючись з позовом він не мав на меті звужувати права його дітей від першого шлюбу, як це зазначив суд першої інстанції. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно зробив висновок про те, що стягнення аліментів на тримання відповідачки вже скоро припиняться, тому ці витрати не повинні враховуватись.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що 16вересня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис № 585 (а.с.8).

Сторони мають малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у свідоцтві про народження яких батьком зазначений відповідач ОСОБА_1 (а.с. 9,10).

Судовим наказом Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття з ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року стягнуто з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на її утримання аліменти у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16 серпня 2017 року та до досягнення дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_1 , а матір`ю - ОСОБА_5 , актовий запис № 881 ( а.с.14).

Відповідно довідки, виданої відділом з виплат соціальних допомог Управління соціальної політики від 21 січня 2019 року № 128 в ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні і отримує щомісячну одноразову допомогу при народжені 1-єї дитини, розмір якої за період з серпня 2018 року по січень 2019 року становить 2580 грн. (а.с. 17).

Згідно довідки № 369 від 23.01.2019 року, виданої Нікопольським МРЦЗ Державного центру зайнятості Міністерства соціальної політики України, ОСОБА_1 з 06.12.2018 року зареєстрований у центрі зайнятості як безробітний, його дохід за період з 06.12.2018 року по 31.12.2018 року становить 1608,90 грн. (а.с.18).

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, виданого Нікопольським міськрайонним відділом державної виконавчої служби, станом на 01.03.2019 року розмір заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів боржника становить 14934, 12 (а.с.50).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з пріоритету інтересів дитини та з обов`язку позивача утримувати його неповнолітніх дітей, більш того поява нової родини та малолітнього сина не є підставою для звуження прав малолітніх дітей від першого шлюбу. Щодо позовних вимог про зменшення розміру аліментів на утримання дружини до досягнення дітьми трирічного віку, суд першої інстанції керувався ст.ст. 84, 80 СК України та виходив з того, що позивач є працездатною особою, аліментних зобов`язань за виконавчими листами на користь третіх осіб, інших дітей, непрацездатних батьків не має та зобов`язаний утримувати дружину, з якою проживає дитина, до досягнення нею трирічного віку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зобов`язання позивача сплачувати аліменти на дітей, у розмірі який буде достатній для забезпечення гармонійного розвитку дітей, а також того, що у випадку зменшення розміру стягнутих аліментів на дітей з 1/3 до 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, їх розмір буде меншим, аніж гарантований державою.

Проте, з висновком суду щодо відмови в зменшенні визначеного розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду з позивача на користь та утримання відповідачки, до досягнення дітьми трирічного віку, колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року за № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Матеріальне становище і сімейний стан особи, зобов`язаної надавати дитині утримання, та особи, яка одержує аліменти, не є незмінними чинниками. Оскільки матеріальне становище і сімейний стан, а також стан здоров`я, зазначених у законі осіб (платника аліментів та одержувача аліментів) можуть протягом часу існування аліментного зобов`язання змінюватися, Закон передбачає, що особа, яка сплачує аліменти, може звернутися до суду з позовною вимогою про зменшення розміру аліментів, якщо істотно погіршилось її матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я або покращилось матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, правове значення при вирішенні спору має встановлення наявності або відсутності факту зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів, який би був обґрунтованою підставою для задоволення позову або для відмови у позові.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивач не надав доказів суттєвого погіршення свого матеріального стану і що такі зміни є підставою для зменшення стягнутої суми аліментів з підстав, передбачених ст.192 СК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Більш того, колегія суддів наголошує на тому, що діти мають рівні права на утримання від батьків та, враховуючи пріоритет як найкращих інтересів дитини, її право на належний рівень життя, те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, приходить до висновку, що зменшення розміру аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/3 частини до 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не забезпечить належного утримання дітей, що узгоджується з ст. 183 СК України.

Інших підстав для зменшення розміру аліментів позивачем не наведено.

Посилання ОСОБА_1 у апеляційній скарзі на те, що його малолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який дуже хворіє та потребує додаткових витрат на лікування, колегія суддів не бере до уваги, оскільки воно не має правового значення для вирішення даного спору.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 щодо зміни сімейного та матеріального стану позивача з моменту стягнення з нього аліментів на користь відповідачки, до досягнення дітьми трирічного віку, в зв`язку з чим він на теперішній час змушений сплачувати більшу частину своїх доходів на утримання дітей від першого шлюбу та на утримання відповідачки до досягнення дітьми трирічного віку, колегія суддів бере їх до уваги, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до частини першої статті 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Частинами другою, четвертою статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув увагу, що у платника аліментів виникає право на зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього, за наявності хоча б однієї з підстав, передбачених ст. 192 СК України, зокрема, у разі зміни сімейного стану.

З наданих позивачем доказів, колегія судів приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року.

Враховуючи вищезазначене, та встановлені обставини по справі, колегія суддів приходить до висновку, що при визначенні розміру аліментів, стягнутих з позивача на користь та утримання відповідачки необхідно врахувати, що позивач має зобов`язання щодо сплати аліментів на утримання дітей на користь відповідачки у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), наявність підстав, передбачених ст. 192 СК України, зокрема поява нової родини та малолітнього сина.

На думку колегії суддів, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги позивача стосовно зменшення розміру аліментів, стягнутих з нього з 1/8 до 1/12 частки усіх видів його заробітку(доходу).

Таким чином, оскільки позивач є працездатною особою та зобов`язаний утримувати дружину, з якою проживають діти, до досягнення ними трирічного віку, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги від чоловіка батька дітей, обставини, що мають значення по справі, в тому числі й те, чи має можливість позивач сплачувати аліменти на утримання відповідачки у розмірі 1/8 частки від усіх видів його заробітку (доходу), колегія приходить до висновку, що позивач,може надавати відповідачці матеріальну допомогу на її утримання до досягнення дітьми трирічного віку у розмірі 1/12 частки від усіх видів його заробітку (доходу), в зв`язку з чим змінює рішення суду першої інстанції на підставі п.1 ч.1 ст. 376 ЦПК України, та зменшує розмір аліментів, стягнутих з позивача ОСОБА_1 на користь та утримання відповідачки ОСОБА_2 з 1/8 до 1/12 частини всіх видів доходу, що не позбавляє сторони права звертатися до суду з позовом про зміну розміру стягнутих аліментів у випадках, передбачених законом.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 1 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2019 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, стягнутих рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 року та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог.

Зменшити розмір аліментів, встановлених рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 року, з ОСОБА_1 на утримання дружини ОСОБА_2 на її користь з 1/8 до 1/12 частини щомісячно, до досягнення дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та на її утримання аліменти у розмірі 1/12 частини з усіх видів його заробітку ( доходу), щомісячно до досягнення дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Виконавчий лист за рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 року у справі № 182/4428/17відкликати.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне рішення суду складено 20 листопада 2019 року.

Головуючий:

Судді: