Справа № 438/28/19 Головуючий у 1 інстанції: Слиш А.Т.
Провадження № 22-ц/811/1459/19 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року м. Львів

Справа № 438/28/19

Провадження № 22-ц/811/1459/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левик Я.А., Шандра М.М.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін

на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 21 березня 2019 року в складі судді Слиш А.Т.

у справі

за позовом ОСОБА_1 до Східницької селищної ради м.Борислава Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваним рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 21 березня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Східницької селищної ради м.Борислава Львівської області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26359951 на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Східницької селищної ради м.Борислава Львівської області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26359951 в дохід держави судові витрати, що складаються із 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу.

Вважає, що рішення підлягає зміні з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що судом було встановлено, що володілець персональних даних, секретар-друкарка Східницької селищної ради ОСОБА_2 порушила вимоги Закону України «Про захист персональних даних» - не забезпечила належний рівень захисту персональних даних ОСОБА_1 , внаслідок чого на інтернет-сайті Східницької селищної ради та на сторінці Східницької селищної ради «Сайт Східницької селищної ради» соціальної мережі «Фейсбук» з 02.07.2018 по 10.09.2018 року було розміщено статтю з інформацією про ОСОБА_1 , яка містить його персональні дані, що призвело до незаконного доступу до них та порушення права ОСОБА_1 на захист своїх персональних даних від незаконної обробки.

Вказує, що розголошення його даних про особисті майнові та немайнові відносини з іншими особами, персональних даних, завдало йому значної моральної шкоди, так як призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків, погіршення відносин з оточуючими, ворожості осіб, які прочитали статтю. Друзі та знайомі обмежили своє спілкування з його сім`єю, щоб конфліктна ситуація зі Східницькою селищною радою не відбилася на їхньому житті.

Через зазначені події він втратив душевний спокій, здоровий сон, погіршився стан його здоров`я.

Просить рішення Бориславського міського суду Львівської області від 21 березня 2019 року змінити та стягнути з Східницької селищної ради м.Борислава Львівської області на його користь моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд постановити рішення, яким стягнути зі Східницької селищної ради на його користь моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень, завдану неправомірними діями відповідача, а саме втручанням у приватне життя та розголошенням персональних даних.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що є жителем АДРЕСА_2 та протягом багатьох років намагається вирішити конфліктну ситуацію зі Східницькою селищною радою стосовно нежитлового приміщення, яке знаходиться в його житловому будинку і є суміжним з його квартирою.

ОСОБА_1 неодноразово звертався із заявами в Східницьку селищну раду з проханням надати документи, які б підтвердили правомірність надання цього приміщення в оренду.

У листі Східницької селищної ради м.Борислава від 07.08.2017 року №335 зазначається, що житловий будинок знято з балансу і Східницька селищна рада м.Борислав інформацією про те, чи здається власниками нежитлове приміщення - не володіє. Тобто жодного ствердження про те, що дане нежитлове приміщення стоїть на балансі Східницької селищної ради м.Борислава Львівської області. Відповідно, коли позивач довідався, що державним реєстратором Східницької селищної ради м.Борислав Львівської області було внесено запис про право комунальної власності на спірне приміщення, він оскаржив рішення державного реєстратора в Міністерство юстиції України, так як всі документи на це нежитлове приміщення знаходилися в ОСОБА_1 .

В процесі перевірки дій державного реєстратора Міністерством юстиції України, керівництву Східницької селищної ради стали відомі обставини викладені в скарзі. 02.07.2018 року на офіційному сайті Східницької селищної ради вийшла стаття (без підпису) про ОСОБА_1 , в якій були викладені факти, які зазначалися у вищезазначеній скарзі, а також розголошені персональні дані скаржника, згоду на збирання, використання та поширення яких ним не було надано, зокрема інформація про сімейний та майновий стан, місце та дата народження, адреса проживання, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами. За усним зверненням ОСОБА_1 дану інформацію не видалили, навпаки, дану статтю було поширено на сторінці Східницької селищної ради у Facebook.

ОСОБА_1 звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. В ході перевірки було встановлено особу, яка порушила права ОСОБА_1 шляхом незаконного поширення персональних даних.

Судом встановлено, що відповідно до постанови судді Бориславського міського суду від 29 жовтня 2018 року ОСОБА_2 визнана винно у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.188-39 КУпАП. Встановлено, що посадова особа, володілець персональних даних, секретар-друкарка Східницької селищної ради ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , порушила вимоги Закону України «Про захист персональних даних» - не забезпечила належний рівень захисту персональних даних ОСОБА_1 , внаслідок чого на інтернет-сайті Східницької селищної ради та на сторінці Східницької селищної ради «Сайт Східницької селищної ради» соціальної мережі «Фейсбук» з 02.07.2018 по 10.09.2018 року було розміщено статтю з інформацією про ОСОБА_1 , яка містить його персональні дані, що призвело до незаконного доступу до них та порушення права ОСОБА_1 на захист своїх персональних даних від незаконної обробки.( а.с. 20)

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяності особи, стосовно якої ухвалена постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції погодився з доводами позивача, що завдана йому моральна шкода полягає в його моральних стражданнях, пов`язаних з тим, що працівником Східницької селищної ради вчинено незаконні дії по розголошенню конфіденційної інформації про позивача, яка містить його персональні дані, що призвело до незаконного доступу до них та порушення права позивача на захист своїх персональних даних від незаконної обробки. Проте, виходячи з засад розумності і справедливості, суд вважав за необхідне позовну вимогу про стягнення моральної шкоди задовольнити частково, враховуючи характер та тривалість його страждань і переживань у зв`язку з порушення відповідачем його законних прав та інтересів і стягнути на користь позивача з відповідача моральну шкоду у розмірі 2000 гривень.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно п.3 постанови Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (неморальної) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань чи інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями чи бездіяльностю інших осіб.

Разом з тим, у п.4 постанови вказується, що позивач зобов`язаний довести не тільки факт заподіяння моральних страждань, але і пояснити з яких міркувань він виходив, зазначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Крім цього, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди у даному випадку підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що позивачем не представлено належних доказів на підтвердження завданої йому моральної шкоди в сумі 20000 грн., з врахуванням обсягу душевних страждань, яких зазнав позивач, внаслідок дій працівника Східницької селищної ради, та виходячи з вимог розумності і справедливості, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що сума, яку просить стягнути позивач в рахунок відшкодування моральної шкоди надто велика та підлягає зменшенню, а тому необхідно стягнути з Східницької селищної ради м.Борислава Львівської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому доходить висновку, що підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому його відповідно до ст.. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 21 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 15 серпня 2019 року.

Головуючий

Судді