РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

15.11.2019 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивує тим, що, позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності № 16764 від 28.05.1996 року, в квартирі зареєстрований та не проживає відповідач по справі, факт не проживання відповідача у даній квартирі стверджується актом ЛКП'' Південне'' від 14.05.2018 року, фактичне місце проживання відповідача невідомо, будучи інвалідом не має можливості оформити субсидію, оскільки відповідач зареєстрований у житлі в якості піднаймача, але не проживає, не надає довідки про свої доходи і позивач не може скористуватися пільгами, які гарантовані державою. Вирішити спір у добровільному порядку неможливо, оскільки у позивача немає жодних контактів з відповідачем і тому змушений звертатися з даним позовом до суду, просить позовні вимоги задоволити та визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач в судове засідання подав клопотання про проведення судового засідання у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи. Відтак, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомили. У зв`язку з чим суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до змісту норм ст. ст. 1,6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право й у разі тимчасової відсутності.

Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі відсутності особи понад встановлений строк, жиле приміщення не зберігається і особи можуть бути визнанні такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Згідно п.10 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Згідно довідки про склад сім`ї виданої ЛКП «Південне» № 3700 від 13.04.2017 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані громадяни: власник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 08.06.1979 року, піднаймач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована з 06.12.2013 року, піднаймач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований з 22.11.2011 року.

Відповідач ОСОБА_2 не проживає, а також ОСОБА_3 не проживає без поважних причин, що стверджується актом від 14.05.2018 року.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 без поважних причин понад шестимісячний строк, встановлений ст.71 ЖК України, перешкод в користуванні не чинилось, а тому такий втратив право користування ним.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 80, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення в порядку ст. 355 ЦПК України.

Відповідно до розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Повний текст рішення виготовлено 21.11.2019 року.

Суддя: Мартьянова С.М.