ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/2627/18 Номер провадження 22-ц/814/2707/19Головуючий у 1-й інстанції Павлійчук А.В. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Дорош А.І., Кривчун Т.О.,

секретар Зеленська О.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Близнюка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 15 серпня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , за участю третьої особи: державного нотаріуса Глобинської державної нотаріальної контори Полтавської області Погрібної Світлани Сергіївни про визнання незаконними дій та бездіяльності приватного нотаріуса Погрібної С.С., визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ОСОБА_5 про визнання незаконними дій та бездіяльності приватного нотаріуса Погрібної С.С., визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих: ОСОБА_4 згідно спадкової справи №104 за 2016 рік (зареєстрованої в реєстрі за №1-797, виданого 06 жовтня 2017 року, бланк НМТ 191055 державним нотаріусом Глобинської державної нотаріальної контори Погрібною С.С.); ОСОБА_2 згідно спадкової справи №104 за 2016 рік (зареєстрованої в реєстрі за №1-798, виданого 06 жовтня 2017 року, бланк НМТ 191056 державним нотаріусом Глобинської державної нотаріальної контори Погрібною С.С.); ОСОБА_5 згідно спадкової справи №104 за 2016 рік (зареєстрованої в реєстрі за №1-799, виданого 06 жовтня 2017 року, бланк НМТ 191057 державним нотаріусом Глобинської державної нотаріальної контори Погрібною С.С.).

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що у свідоцтвах реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_2 не відповідає дійсності, свідоцтва використовуються для організації цілого ряду заяв про, начебто, вчинення кримінальних правопорушень, і як підстава для визнання потерпілими та цивільними позивачами. Нотаріус ОСОБА_7 незаконно обмежила ОСОБА_4 у здійсненні її права як члена сім`ї, що пережила свого чоловіка, незаконно фальсифікувала перехід прав та обов`язків (спадщини) від ОСОБА_8 (спадкодавця), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його дружини ОСОБА_4 (спадкоємця), грубо порушила вимоги закону і незаконно розподілила спадкові майнові права та спадкове майно між спадкоємцями, незаконно позбавила ОСОБА_4 права на спадкування частки у праві спільної сумісної власності майна подружжя, визначила частки в статутному капіталі Агрофірми «Славутич» на підставі правочину, який за півтора року до цього припинили своє існування.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 15 серпня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмолено.

Не погодившись з даним судовим рішенням, ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, який його позовні вимоги задовольнити повному обсязі.

Вважає, що спадкоємці ОСОБА_8 в установленому законом порядку не набули право на участь в Агрофірмі «Славутич». Окрім того, вказував, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_4 зверталася до державного нотаріуса Глобинської державної нотаріальної контори Полтавської області Погрібної С.С. із заявою про те, що вона не претендує на одержання свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, оскільки майно є особистою приватною власністю спадкодавця ОСОБА_8 .

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що згідно положень статей 4 та 7 Установчого Договору про створення та діяльність сільськогоспо-дарського підприємства «Агрофірма «Славутич», зареєстрованого рішенням Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області від 19 червня 2001 року №263, визна-чено розподіл часток Учасників підприємства в наступному порядку: ОСОБА_9 20 400 грн., що складає 60% статутного фонду підприємства; ОСОБА_10 -вич 13 600 грн., що складає 40% статутного фонду підприємства.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 .

Також судом встановлено, що 05 липня 2016 року ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 до Глобинської державної нотаріальної контори подані заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_8 , справжність підпису на яких засвідчена секретарем виконавчого комітету Горбівської сільської ради Заблоцькою Н.О. 10 березня 2016 року.

Встановлено також, що 06 жовтня 2017 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , укладено договір про поділ спадкового майна, який посвідчено державним нотаріусом Глобинської державної нотаріальної контори Полтавської області Погрібною Світланою Сергіївною.

Відповідно до п.1 вказаного Договору, спадкове майно складається з:

- земельної ділянки, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,0700 га, розташованої на території Горбівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, вартістю 113767,32 грн. Державний акт на право приватної власності на землю серія І-ПЛ №009116;

- 7/8 частки земельної ділянки, переданої для ведення товарного сільсько-господарського виробництва розміром 3,0700 га, розташованої на території Горбівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, вартістю 8307,99 грн. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане ОСОБА_11 М ОСОБА_12 приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу 03 червня 2014 року за р. № 497;

- земельної ділянки, переданої для ведення особистого селянського господарства розміром 1,93 га, розташованої на території с. Сидори Горбівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, Державний акт на право приватної власності на землю серія Р3 №649311;

- житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ;

- статутного капіталу Агрофірми «Славутич», розміром 20 400,00 грн., що становить 60% статутного фонду;

- грошового вкладу, що знаходиться в ТВБВ № 10016/089 м. Глобине, вул. Центральна, 210 філія Полтавського обласного управління АТ «Ощадбанк» на картковому рахунку: № НОМЕР_2 207962,83 грн., на підставі довідки, виданої ТВБВ №10016/089 19 вересня 2017 року № 140;

- грошових вкладів, що знаходяться в АДРЕСА_2 Друге Глобинське відділення АТ «Райфайзен Банк Аваль» на картковому рахунку: № НОМЕР_3 1036,63 НОМЕР_4 , на картковому рахунку: № НОМЕР_5 40149,22 грн., на поточному рахунку: № НОМЕР_6 , МФО 380805 886825,75 грн., на депозитному рахунку: № НОМЕР_7 , МФО 380805 430868,92 грн. на підставі довідки, виданої 21 вересня 2017 року №В66/61-68,

- автомобіля марки OPEL, модель VECTRA, 2003 року випуску, номер шасі (рами, кузова, коляски) № НОМЕР_8 , на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_9 , виданого Семенівським МРЕВ у Полтавській області, 17 грудня 2003 року;

- автомобіля марки NISSAN, модель X-TRAIL, 2013 року випуску, номер шасі (рами, кузова, коляски) № НОМЕР_10 , легковий універсал В, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_11 , на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_12 , виданого Семенівським ВРЕР ДАІ в Полтавській області, 31 серпня 2013 року,

- трактора марки ЮМЗ, модель Д-65, 1972 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_13 , на підставі технічного паспорта серія НОМЕР_14 , виданого 02 грудня 1992 року.

При цьому сторони за взаємною згодою вирішили, що статутний капітал Агрофірми «Славутич», розміром 20 400,00 грн., що становить 60% статутного фонду Агрофірми «Славутич» перейде на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом з урахуванням домовленостей за цим договором, у власність доньок спадкодавця: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , а також дружини спадкодавця ОСОБА_4 .

Згідно довідки від 20 вересня 2017 року №56, виданої Агрофірмою «Славутич» за підписом директора АФ «Славутич» Таранця А.М. та головним бухгалтером ОСОБА_2 , статутний капітал Агрофірми «Славутич» становить 34 000 грн. З них розмір внеску засновників до статутного фонду складає: ОСОБА_8 20 400,00 грн., що становить 60 % статутного фонду; ОСОБА_10 13 600,00 грн., що становить 40 % статутного фонду.

Окрім того, судом встановлено, що 06 жовтня 2017 року державним нотаріусом Глобинської державної нотаріальної контори Погрібною С.С. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_8 , спадкоємцями якого є: дружина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/3 частку; донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, на 1/3 частку; донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 1/3 частку.

Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з: статутного капіталу Агрофірми «Славутич» (Код ) розмір внеску до статутного фонду якого складає 20 400 гривень, що становить 60 % статутного фонду Агрофірми «Славутич» (з правом участі в діяльності Агрофірми «Славутич»), що належав померлому ОСОБА_8 на підставі Установчого договору про створення та діяльність Агрофірми «Славутич», зареєстрованого Глобинською районною державною адміністрацією Глобин-ського району Полтавської області, Рішення №263 від 19 червня 2001 року, Статуту Агрофірми «Славутич», зареєстрованого Глобинською районною державною адміністрацією Глобинського району Полтавської області 24 лютого 1998 року (зміни до Статуту зареєстровано Глобинською районною державною адміністрацією Глобинського району Полтавської області Рішення №263 від 19 червня 2001 року).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , суд виходив з того, що позивачем не було надано доказів, яких саме прав та інтересів останнього стосуються видані свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_8 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За номами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2824цс15 та від 18 травня 2016 року у справі №6-658цс15.

Згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи спір по суті, районний суд виходив з того, що права засновника (власника) приватного підприємства є різновидом майнових прав, що безпосередньо пов`язані з майном і не можуть відчужуватися окремо, а тому відчуженню підлягає у цьому випадку не майнове право, а безпосередньо майно, тобто підприємство, або його частка.

За нормами ст. 57 ГК України, установчими документами суб`єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання.

Згідно ч. 3 ст. 57 ГК України, у засновницькому договорі засновники зобов`язуються утворити суб`єкт господарювання, визначають порядок спільної діяльності щодо його утворення, умови передачі йому свого майна, порядок розподілу прибутків і збитків, управління діяльністю суб`єкта господарювання та участі в ньому засновників, порядок вибуття та входження нових засновників, інші умови діяльності суб`єкта господарювання, які передбачені законом, а також порядок його реорганізації та ліквідації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 ЦК України, сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інте-ектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат», на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Статтею 67 Закону України «Про нотаріат» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Судом встановлено, що за умовами пункту 1.1 Установчого договору про створення та діяльність Агрофірми «Славутич», зареєстрованого Глобинською районною державною адміністрацією Глобинського району Полтавської області, Рішення № 263 від 19 червня 2001 року, учасники на підставі Угоди, шляхом об`єднання майна, створюють сільськогосподарське підприємство агрофірма «Славутич», надалі «Підприємство».

Відповідно до пункту 3.3 Установчого Договору, майно, яке є у власності Підпри-ємства, складається із майнових паїв, вкладів та додаткових внесків його учасників, продукції, виробленої Підприємством в результаті господарської діяльності, отриманих доходів, а також іншого майна, придбаного на основах, не заборонених законом.

Відповідно до пункту 4.3 Установчого Договору, першочерговий вклад Учасників в Статутний Фонд проводиться в майновій формі. Надалі вкладом учасників можуть бути грошові кошти, цінні папери, обладнання та інші матеріальні цінності. Вартість майна, внесеного до статутного фонду, підтверджується аудиторською фірмою.

За умовами Установчого Договору, підприємство Агрофірми «Славутич» є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до пунктів 8.1. 8.3. Установчого Договору, учасник може передати свою частку (або її частину) іншому учаснику Підприємства, а також третій особі. Учасники користуються переважним правом придбання частки що уступається. Передати пай (частину паю) третій особі можливо тільки після повного внесення вкладу Учасником, що уступає його. При передачі паю (частини паю) третій особі до нього одночасно переходять всі права і обов`язки, які належать учаснику, що уступив свій пай повністю або частково.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкування є різновидом переходу прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1296 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину є тим документом, що підтверджує перехід права власності на майно від спадкодавця до спадкоємця.

Відповідачі: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцями першої черги за законом, їх частки у спадковому майні є рівними.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 , після отримання свідоцтва про прийняття спадщини за законом, не зверталася до суду щодо ініціювання питанняоскарження відповідного свідоцтва та перерозподілу розміру часток визначених у даному документі. Окрім того, спадкоємцями укладено договір про поділ спадкового майна, посвідчений 06 жовтня 2017 року державним нотаріусом Глобинської державної нотаріальної контори Полтавської області Погрібною С.С., за яким майно померлого ОСОБА_8 , що входить в спадкову массу, є його особистою приватною власністю. До того ж, самі спадкоємці, в тому числі ОСОБА_4 , в зазначеному договір визначили розподіл спадкового майна без будь-яких претензій.

Окрім того, судом встановлено, що в матеріалах спадкової справи відсутня заява ОСОБА_4 про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя згідно ч. 1 ст. 71 Закону України «Про нотаріат».Звідси вірним є висновок суду, що у нотаріуса не було жодних підстав не включати належне на праві власності померлому ОСОБА_8 майно до складу спадщини, оскільки його дружина не заявляла будь-яких майнових вимог щодо майна померлого.

Натомість при вирішенні даного спору по суті, судом встановлено, що ОСОБА_3 , звертаючись до суду з даним позовом, не надав доказів будь-якого відношення до власності померлого ОСОБА_8 , або ж до спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , якщо така дійсно мала місце.

Позивачем не додано до позовної заяви доказів оскарження Договору про поділ спадкового майна від 06 жовтня 2017 року, який було посвідчено державним нотаріусом Глобинської державної нотаріальної контори Полтавської області Погрібною С.С., як і доказів припинення його дії.

За наведених обставин, районний суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що посилання позивача на неправомірність формування розподілу часток між спадкоємцями при складанні свідоцтва про право на спадщину за законом є безпідставними та такими, що не порушують права та охоронювані законом інтереси останнього.

До того ж, встановлено, що ОСОБА_3 не має жодного відношення до спадкового майна, не є спадкоємцем будь-якої черги, не був разом зі спадкодавцем ОСОБА_8 та ОСОБА_10 співзасновником Агрофірми «Славутич», також не є кредитором чи боржником померлого чи його спадкоємців.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не обґрунтовано та не доведено, яким саме чином оспорю-вані ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом, видані 06 жовтня 2017 року ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 згідно спадкової справи №104 за 2016 рік, бланки НОМЕР_15 , НМТ НОМЕР_16 , НМТ НОМЕР_17 , державним нотаріусом Глобин-ської державної нотаріальної контори Погрібною С.С., порушують його права, і в разі порушення, які саме його особисті немайнові або майнові права порушуються відповідачами.

Позивачем, як до суду першої інстанції, так і до апеляційного суду, не було надано доказів того, яких саме прав та інтересів останнього стосуються видані свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_8 .

З огляду на наведене вище, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків районного суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 15 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 22 листопада 2019 року.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Дорош А.І.

Кривчун Т.О.