Провадження №6/155/72/19
Справа №155/978/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Адамчук Г.М.

за участю секретаря судового засідання Ревуцької М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Горохівського районного суду подання державного виконавця Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань.

В поданні державний виконавець вказав, що на виконанні у відділі державної виконавчої в Горохівському РВ ДВС ГТУЮ перебуває виконавче провадження АСВП №59198542 з виконання вимоги №Ф-43-17 У від 02 березня 2018 року, виданого ГУ ДФС у Волинській області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ГУ ДФС у Волинській області заборгованості в розмірі 8448,00 гривень. Однак, боржником зобов`язання добровільно не виконується, заборгованість не сплачується. Оскільки боржником не вживаються будь-які заходи щодо погашення вищевказаної заборгованості та в діях останнього вбачаються ознаки ухилення від виконання вищевказаної вимоги, державний виконавець просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань.

Представник Горохівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області до суджу не з`явився, однак подав письмову заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, заявлені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає подання таким, що не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов`язань.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється в порядку, передбаченому ст.441 ЦПК України. Питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на неї рішенням суду.

Відповідно ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), з об`єктивної сторони означають такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.

Згідно з положеннями ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження від 24 травня 2019 року, державним виконавцем Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вимоги №Ф-43-17 У від 02 березня 2018 року.

З вимоги №Ф-43-17 У від 02 березня 2018 року, вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати єдиного внеску в розмірі 8448,00 гривень.

Як вбачається із супровідного листа Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена ОСОБА_1 для примусового виконання.

З матеріалів подання вбачається, що у ОСОБА_1 відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення, будь-якого доходу немає.

Разом з тим, ухилення від виконання юридичного обов`язку завжди є актом свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Отже, право державного виконавця на звернення з поданням до суду виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, оскільки законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Однак, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, підтвердження фактів ухилення ОСОБА_1 від явки до державного виконавця на його виклики, докази того, що боржник умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків, які він має змогу виконати, а також доказів того, що він перетинав державний кордон України. Сам факт невиконання боржником своїх зобов`язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов`язків, тому подання державного виконавця Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області щодо тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України не є належним чином обґрунтованим.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.13 Загальної декларації прав людини, ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Суд вважає, що у поданих державним виконавцем матеріалах подання відсутні докази та будь-які дані на підтвердження факту ухилення боржником від виконання своїх зобов`язань. Разом з тим, така ознака, як ухилення боржника від виконання рішення, є обов`язковою для вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Державним виконавцем констатовано лише факт наявності у боржника заборгованості на загальну суму 8448,00 гривень. У матеріалах справи відсутні докази того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання судового рішення.

Таким чином, на думку суду, звертаючись до суду із вищевказаним поданням, орган державної виконавчої служби не надав суду жодних доказів, які об`єктивно підтверджували б факт умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду грошових зобов`язань.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що боржник всупереч ст.ст.6, 8 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не надає органу реєстрації інформації про місце свого проживання чи перебування.

З огляду на наведене суд вважає, що у задоволенні подання державного виконавця Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області слід відмовити.

Керуючись ст.441 ЦПК України, ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», ст.ст.6, 8 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя Горохівського районного суду Адамчук Г.М.