Дата документу 12.11.2019 Справа № 937/7679/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 937/7679/19 Головуючий у 1 інстанції: Урупа І.В.
№ 22-ц/807/3359/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

Полякова О.З.

секретар: Семенчук О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 вересня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного Фонду України про порушення соціальних прав військовослужбовця на призначення і виплату пенсії по інвалідності, відшкодування збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 вересня 2019 року цивільну справу передано на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право військовослужбовця на призначення і виплату йому пенсії по інвалідності , в строки визначені с. 45 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та відшкодувати йому, за рахунок держави Україна, матеріальні збитки в розмірі 13201 грн. 50 коп. та моральну шкоду в сумі 1 000 000 грн.

Свої вимоги позивач заявив в порядку цивільного судочинства посилаючись на те, що він не оскаржує протиправне рішення, дію чи бездіяльність Пенсійного Фонду України, а в даному випадку виник спір щодо захисту його права військовослужбовця на призначення та виплату пенсії, у спосіб визначений ст. 5 ЦПК України та ст. 16 ЦК України.

Вирішуючи питання про передання справи до іншого суду, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Місцезнаходження юридичної особи відповідача - Пенсійного Фонду України знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бастіонна, 9, тобто на території Печерського району м. Києва.

Згідно п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що місцезнаходження відповідача по справі не на території м. Мелітополя або Мелітопольського району Запорізької області, а тому дана справа не підсудна Мелітопольському міськрайонному суду Запорізької області і справа підлягає передачі на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва.

В апеляційній скарзі позивач посилається на положення ст. 26 ЦПК, за якими підсудність справ, у яких однією зі сторін є Верховний Суд або суддя цього суду, визначається за загальними правилами підсудності.

Але дана норма взагалі не має відношення до даної справи, позаяк позов заявлений до Пенсійного фонду України..

Також безпідставним є посилання на ч. 6 ст. 28 ЦПК, за якою позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Так, в позові позивач фактично посилається на те, що захищає своє право на призначення та виплату йому пенсії у строки, передбачені законом. Тож зазначений позов не можна вважати таким, що пов`язаний зі знищенням або пошкодженням майна в розумінні положень ч.6 ст. 28 ЦПК.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 вересня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 листопада 2019 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: В.Ю. Бєлка

О.З. Поляков