Провадження № 22-ц/801/9/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О.В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 рокуСправа № 127/23910/14-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М.,

суддів Ковальчука О. В. Панасюка О. С.,

секретар судового засідання Кирилюк Л. М.

учасники справи:

позивач (особа яка подала апеляційну скаргу)» ПАТ «БМ Банк»,

відповідач ОСОБА_3,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ПАТ «Компанія страхування життя «Універсальна».

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу акціонерного товариства «ВТБ Банк» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 липня 2016 року, ухвалене в складі судді Ан О. В. в м. Вінниці, дата складання повного тексту рішення невідома,

в с т а н о в и в:

07.11.2014 року Публічне акціонерне товариство «БМ Банк» (далі - ПАТ «БМ Банк») звернулося з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором (т. 1 а.с. 2-3) та висувало вимогу: стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 15 серпня 2008 року, яка станом на З0 жовтня 2014 року складає 96 689 швейцарських франків 49 сантимів, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України (далі - НБУ) становило 1 317 396 грн 14 к.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначав, що 15 серпня 2008 року між ТОВ «БМ Банк», правонаступником якого є ПАТ «БМ Банк» і ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 1/94/150808, про надання кредиту на поточні потреби, за умовами якого банк надав ОСОБА_3 кредит в сумі 112 200 швейцарських франків, зі сплатою 10, 99% на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 14 серпня 2018 року, відповідно до графіку погашення передбаченого в додатку № 1 до кредитного договору. Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконував у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 30 жовтня 2014 року складає 96 689, 49 швейцарських франків, що за курсом НБУ складає 1 317 396, 14 грн., з яких: заборгованість за кредитом становить 42 902, 54 швейцарських франків, що еквівалентно 584 547 грн 92 к.; заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 46 319, 89 швейцарських франків, що еквівалентно 631 109 грн 38 к.; пеня у розмірі 7 467, 06 швейцарських франків, що еквівалентно 101 738 грн 83 к.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_3 у грудні 2014 року звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «БМ Банк» (т.1 а.с. 55 - 57), у якому просив визнати припиненими зобов'язання за кредитним договором № 1/94/1500808 від 15 серпня 2008 року перед ПАТ «БМ Банк» та визнати припиненим договір іпотеки № 194/150808 від 15 серпня 2008 року, зобов'язати ПАТ «БМ Банк» виключити відповідні записи із єдиного державного реєстру іпотек та стягнути з ПАТ «БМ Банк» безпідставно отримані грошові кошти, а саме: 5 494 швейцарських франків 25 сантимів, 154 774 гривні 54 к. і 4 438 доларів США.

Зустрічний позов мотивовано тим, що зобов'язання за кредитним договором від 15 серпня 2008 року, в забезпечення якого між ним та банком було укладено договір іпотеки, виконані в повному обсязі публічним акціонерним товариством «Компанія страхування життя «Універсальна» (далі - ПАТ «КСЖ «Універсальна»), з яким він уклав договір добровільного страхування життя, через встановлення йому другої групи інвалідності.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2015 року (т.1 а.с. 130 - 132), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 15 травня 2015 року (т. 1 а.с. 182 - 184), позов ПАТ «БМ Банк» задоволено: стягнуто з ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 96 689 швейцарських франків 49 сантимів, що в гривневому еквіваленті згідно з офіційним курсом НБУ становить 1 317 396 грн 14 к. У задоволені зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 липня 2015 року (т.1 а.с. 210 - 211) касаційну скаргу ОСОБА_3 В відхилено, рішення Вінницького міського суду Вінницької області він 18 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області він 15 травня 2015 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року (т. 1 а.с. 258 - 262) рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 15 травня 2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 липня 2015 року в частині вирішення вимог ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_3, третя особа ПАТ «Компанія страхування життя «Універсальна» про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, справу в указаній частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Отже, на новому розгляді в суді першої інстанції перебував лише позов ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 липня 2016 року, яке наразі є предметом апеляційного розгляду, в задоволенні позовних вимог ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено (т. 2 а.с. 26 - 29).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові: оскільки згідно наданого позивачем розрахунку відповідач припинив здійснювати погашення заборгованості перед банком 19.05.2009 року через фізичну неможливість, а підстав для переривання строку позовної давності, передбачених ст. 264 ЦК України, представник позивача не довів, тому суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

На таке судове рішення 19 липня 2016 року позивач ПАТ «БМ Банк подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 липня 2016 року та постановити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі (т. 2 а.с. 34 - 35).

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не було враховано висновки, викладені в правовій позиції Верховного суду України від 19березня 2014 року у справі № 6-20цс14, за якими початок перебігу строку позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Стверджує, що після сплати страховою компанією страхової виплати у січні 2012 року, ОСОБА_3 самостійно погашався кредит з березня 2012 року по 16 липня 2014 року за цей період відповідачем сплачено 17 339, 82 швейцарських франків. Суд першої інстанції не врахував, що прострочення по тілу кредиту не було, однак банк звернувся з вимогою про дострокове повернення кредиту, так як відповідач прострочив сплату процентів за користування кредитними коштами, а тому позовну давність слід було застосовувати саме з урахуванням цієї обставини.

Справа була розглянута в апеляційному порядку: Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 12 вересня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «БМ Банк» задоволено частково: рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 липня 2016 року скасовано і постановлено нове, яким позов ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з урахуванням наслідку спливу строку позовної давності, задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором, а саме: 39 162, 54 швейцарських франків - заборгованість по кредиту, 17 553, 55 швейцарських франків - відсотки за користування кредитом, 101 738, 83 - пеня, 25 391, 04 судовий збір. В іншій частині позову відмовлено (т. 2 а.с. 82 - 86).

Постановою Верховного Суду від 23 травня 2018 року касаційні скарги ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_3 задоволено частково: рішення Апеляційного суду Вінницької області від 12 вересня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції ( т. 2 а.с. 146 - 148).

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Берегового О. Ю., суддів Денишенко Т. О., Голоти Л. О. від 01 листопада 2018 року замінено сторону у справі та залучено в якості правонаступника позивача акціонерне товариство «ВТБ Банк», місцезнаходження, 01004, м. Київ, бульвар Т. Шевченка / вул.Пушкінська, 8/26 (т. 2 а.с. 216).

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Вінницької області та утворено Вінницький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Вінницьку область, з місцезнаходженням у місті Вінниці.

Відповідно до положень статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів, що відбулися 9 листопада 2018 року, днем початку роботи Вінницького апеляційного суду визначено 12 листопада 2018 року. Відповідне повідомлення голови новоутвореного суду опубліковано у газеті «Голос України» № 213 (6968) від 10 листопада 2018 року.

За положеннями пункту 3 частини 1, частини 5 статті 31 цивільного процесуального Кодексу України, у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

Справа за позовом ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за підсудністю була передана до Вінницького апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 12 листопада 2018 року для розгляду даної заяви визначено колегію суддів у складі головуючого судді Шемети Т. М., суддів Ковальчука О. В., Панасюка О. С..

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 листопада 2018 року справу призначено до розгляду на 06 грудня 2018 року о 14 год. 45 хв., однак в зв'язку з неявкою представника третьої особи та відсутністю доказів належного повідомлення про день та час судового розгляду, було оголошено перерву до 08 січня 2019 року до 10 год. 30 хв.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

По справі встановлено наступні обставини, що не оспорюються:

- 15 серпня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «БМ Банк», правонаступником якого є ПАТ «БМ Банк», АТ «ВТБ Банк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 1/94/150808, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 112 200 швейцарських франків на поточні потреби зі сплатою 10, 99 % річних строком до 14 серпня 2018 року (т. 1 а.с. 19 - 22).

- на забезпечення виконання цього договору того ж дня між банком та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, предметом якого є жилий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0, 1022 га, що розташована за цією ж адресою (т. 1 а.с. 63-64).

- одночасно з укладенням кредитного договору, тобто 15 серпня 2008 року між ОСОБА_3 та ПАТ «КСЖ «Універсальна» було укладено договір добровільного страхування життя за № 000137, за яким вигодо набувачем у випадку набуття статусу інвалідності першої або другої групи застрахованої особи стає ПАТ «БМ Банк». За цим договором початкова страхова сума складає 499 531 грн 79 к. (т. 1 а.с. 58 - 59).

- 20.08.2008 року ОСОБА_3 отримав суму коштів, обумовлену Договором, що підтверджується заявою на отримання готівки (а.с. 27, т.1 ), випискою по особовому рахунку (а.с. 28, т.1) та не заперечується позичальником.

- 17 листопада 2010 року між Банком та ОСОБА_3 було укладено Додатковий договір № 1 до Кредитного договору № 1/94/150808 від 15 серпня 2008 року (а.с. 25, т.1), яким було викладено в новій редакції пункт 5.1.2. Розділу 5 «Зобов'язання позичальника» та зазначено, що погашення зобов'язань Боржника здійснюється в такій послідовності:

- прострочена сума основного боргу за Кредитом;

- строкова сума основного боргу за кредитом;

- прострочені проценти за користування кредитом;

- строкові нараховані проценти за користування кредитом;

- пеня за непогашення в строк процентів (якщо непогашення буде мати місце);

- сплата прострочених платежів за послуги по супроводженню Кредиту, яка не надійшла в строки, визначені цим Договором (якщо прострочення платежів буде мати місце);

- сплата прострочених платежів за послуги з резервування коштів на невикористану частину Кредиту, яка не надійшла в строки, визначені цим Договором (якщо прострочення платежів буде мати місце);

- інші платежі та або штрафні санкції, що будуть належати до сплати відповідно до умов цього Договору;

- пеня за непогашення в строк основного боргу за Кредитом (якщо непогашення буде мати місце);

- плата за послуги по супроводженню Кредиту (у разі стягнення згідно з Договорам);

- плата за послуги з резервування коштів на невикористану частину Кредиту (у разі стягнення згідно з Договорам).

-02.02.2012 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 до Кредитного договору № 1/94/150808 від 15 серпня 2008 року (а.с. 26, т.1), якою було змінено редакцію пункту 3.8 Договору та який регулює порядок проведення сплати Кредиту та процентів.

- Згідно довідки Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи Серія АС № 025601 від 19 травня 2009 року ОСОБА_3 встановлено другу групу інвалідності, що також підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 84).

- Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 21 квітня 2011 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 29 червня 2011 року, в зв'язку з настанням страхового випадку з ПАТ «КСЖ «Універсальна» на користь ПАТ «БМ Банк» стягнуто страхову виплату в розмірі 312 207 грн. 41 коп., 3 % річних в розмірі 14 421 грн. 41 коп., пеню в розмірі 45 943,66 грн, інфляційні втрати в розмірі 41 282грн. 58 коп., а всього 413 855 грн. 06 коп. (т.1 а.с. 65 - 66, 69 - 71).

- Як слідує з копії постанови ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві про закінчення виконавчого провадження від 12 березня 2012 року та з листа ПАТ «КСЖ «Універсальна» від 12 березня 2012 року за № 92, ПАТ «КСЖ «Універсальна» 18 січня 2012 року перерахувала на користь стягувача - ПАТ «БМ Банк» присуджені судовими рішеннями суми в розмірі 413 855, 06 грн (т. 1 а.с. 73, 74).

- Позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором від 15 серпня 2008 року № 1/94/150808, яка виникла внаслідок неналежного виконання ОСОБА_3 зобов'язань за вказаним договором, її розмір станом на 30 жовтня 2014 року становив 96 689 швейцарських франків 49 сантимів та яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 42 902, 54 швейцарських франків, що еквівалентно 584 547 грн 92 к.; - заборгованості по процентах за користування кредитом у сумі 46 319, 89 швейцарських франків, що еквівалентно 631 109 грн 38 к.; - пені у розмірі 7 467, 06 швейцарських франків, що еквівалентно 101 738 грн 83 к.(т. 1 а.с. 4 - 6).

Спір виник з приводу виконання умов кредитного договору позичальником, стосовно розміру заборгованості що підлягає до стягнення з урахуванням виплаченого страхового відшкодування та наслідків спливу строку позовної давності.

Зобов'язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вирішуючи даний спір, насамперед слід з'ясувати чи було Банком зараховано страхове відшкодування, отримане в зв'язку з настанням страхового випадку та чи залишилась заборгованість за кредитним договором.

У відповідності до пункту 8.7. Договору добровільного страхування життя за № 000137 від 15.08.2008 року, загальна сума страхових виплат не має перевищувати величини, визначеної відповідно до п. 4.3. Договору. (а.с. 58 на звороті, т.1)

Як вбачається з рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 21 квітня 2011 року ( а.с. 65-66, т.1), та з р рішення Апеляційного суду Вінницької області від 29 червня 2011 року (а.с. 69-71, т.1), в зв'язку з настанням страхового випадку з ПАТ «КСЖ «Універсальна» на користь ПАТ «БМ Банк» було стягнуто максимальну суму страхового відшкодування згідно умов договору в розмірі 312 207 грн. 41 коп.

З розрахунку кредитної заборгованості (а.с. 4, т.1) вбачається, що після сплати 18 січня 2012 року ПАТ «КСЖ «Універсальна» присуджених страхових сум та штрафних санкцій Банком було проведено їх зарахування 23.01.2012 року у валюті кредиту, що на той час склало 48 485, 78 швейцарських франка, кошти були зараховані наступним чином: 47 191,22 швейцарських франки - в рахунок погашення кредитної заборгованості та 1 026,42 швейцарських франка - в рахунок сплати процентів за кредитним договором, що підтверджується також випискою по особовому рахунку ОСОБА_3 (а.с. 11, т.1). Зарахування проведено відповідно до умов пункту 5.1.2.Кредитного договору (в редакції, викладеній в Додатковому договорі № 1 від 17.11.2010 року до Кредитного договору № 1/94/150808 від 15 серпня 2008 року). Після зарахування отриманих від страхової компанії виплат залишок по тілу кредиту становив 60 242, 36 швейцарських франка, заборгованість по тілу кредиту була погашена повністю, тоді як заборгованість по процентах була погашена лише та, яка склалася станом на кінець травня 2009 року.

Після сплати страхового відшкодування ПАТ «КСЖ «Універсальна», ОСОБА_3 за період з лютого 2012 року по липень 2014 року було проведено оплату на загальну суму17 809, 92 швейцарських франки, з яких 17 339, 82 швейцарських франки були зараховані у погашення тіла кредиту, а 470, 10 франків зараховані у погашення заборгованості по процентах, що підтверджується Розрахунком заборгованості (а.с. 4, т.1) та виписками по особовому рахунку за вказаний період (а.с. 11 - 18, т.1). Наявність таких проплат спростовує твердження ОСОБА_3 про те, що після отримання травми він будь-яких коштів не платив, а також висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 припинив здійснювати платежі за договором 19 травня 2009 року, адже із виписок по особовому рахунку чітко вбачається, що була здійснена оплата коштів ОСОБА_3, а не страховою компанією, як він про те вказує.

Отже, настання страхового випадку та виплата страхового відшкодування договірних відносин між Банком та ОСОБА_3 на підставі кредитного договору не припинила.

Судом першої інстанції безпідставно, всупереч встановленим обставинам справи, було зроблено висновок, що позивачем пропущений строк позовної давності до усіх вимог за кредитним договором. Відтак апеляційний суд наводить власні мотиви судового рішення, яке слід ухвалити.

Визначаючи розмір заборгованості, яка підлягає стягненню, слід зазначити наступне:

Відповідно до пункту 9.3 Кредитного договору Банк має право вимагати від позичальника дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів, штрафних санкції та інших платежів внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником умов цього Договору.

У відповідності до пунктів 3.4, 3.5 Кредитного договору, нарахування та сплата процентів за користування кредитними коштами здійснюється щомісячно: нарахування в останній день поточного місяця, а сплата до 10 числа наступного місяця.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, наданого позивачем розрахунку заборгованості, Банк скористався правом дострокової вимоги саме через порушення строків сплати процентів за користування кредитом, на момент звернення з позовом до суду простроченої заборгованості за тілом кредиту не було, однак непогашеним залишилось 42 902, 54 швейцарських франки тіла кредиту, що, окрім розрахунку заборгованості та виписок по особовому рахунку, також підтверджується Графіком погашення кредиту (а.с. 23-24, т.1), який є Додатком № 1 до Кредитного договору.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про пропуск на момент звернення до суду строку позовної давності щодо вимоги про стягнення тіла кредиту є невірним, а позов в цій частині підлягає до задоволення і з відповідача на користь позивача слід стягнути 42 902, 54 швейцарських франків тіла кредиту.

Стосовно вимоги про стягнення процентів за користування кредитом слід зазначити наступне:

Заборгованість по процентах виникла в червні 2009 року та станом на 30 жовтня 2014 року складала 46 319, 89 швейцарських франки, що підтверджено розрахунком заборгованості за по відсотках за користування кредитом (а.с. 4-5, т.1)

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

У відповідності до пункту 3.5 Кредитного договору, сплата процентів за користування кредитними коштами здійснюється щомісячно до 10 числа наступного місяця за місяцем, в якому проценти були нараховані.

Право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу строку позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Отже відповідно до вимог ст. ст. 254, 256, 257, 261 267 ЦПК України початок перебігу строку позовної давності для стягнення платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

Відповідачем ОСОБА_3 подано заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності до вимог позивача. (а.с. 8-11, т.2)

Оскільки заборгованість по сплаті процентів виникла в червні 2009 року, з позовом до суду позивач звернувся в листопаді 2014 року, тому, з урахуванням строковості платежів, 3- річного строку позовної давності, строк вимоги до чергових платежів за період з червня 2009 року по жовтень 2011 року (що становить 28 766, 34 швейцарських франки) станом на день звернення до суду сплинув, а тому позов в частині стягнення процентів підлягає до часткового задоволення та з відповідача слід стягнути на користь позивача лише проценти за користування кредитними коштами за період з листопада 2011 року по 30 жовтня 2014 року (в межах заявлених позовних вимог), що становить 17 553,55 швейцарських франки.

Стосовно вимоги про стягнення пені за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 7 467, 06 швейцарських франки, слід зазначити наступне:

Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

За змістом пункту 8.1. Кредитного Договору, при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування кредитом, Позичальник додатково сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплачених сум за кожен день прострочення платежу.

Позивач висував вимогу стягнути пеню, нараховану на прострочені платежі по процентах за користування коштами та визначив її розмір в сумі 7 467, 06 швейцарських франка за період з 30 вересня 2013 року по 29 вересня 2014 року (розрахунок на а.с. 5-6, т.1).

За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Оскільки судом встановлено, що позовна давність щодо вимог про стягнення процентів за період з червня 2009 року по жовтень 2011 року, що становить 28 766, 34 швейцарських франки, - спливла, то відповідно сплив строк позовної давності і щодо вимоги про стягнення пені, нарахованої на цю суму.

Отже, позов в частині стягнення пені також підлягає до часткового задоволення: до стягнення підлягає лише пеня за прострочення сплати процентів, нарахованих за період з листопада 2011 року по 29 вересня 2014 року в розмірі 17 553, 55 швейцарських франки. Розмір такої пені, з урахуванням 1-річного строку позовної давності (частина 2 статті 258 ЦК України), за період з 30 вересня 2013 року по 29 вересня 2014 року складає 2 921,63 швейцарських франки, які слід стягнути з відповідача.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а отже її слід задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати як таке, що постановлене з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та невірним застосуванням норм матеріального права, які регулюють дані правовідносини (п. п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України).

На підставі підпункту «б» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України апеляційний суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат: позивач при зверненні до суду сплатив 3 654 грн. судового збору (а.с.1, т.1), 21 737, 04 грн. судового збору за подання апеляційної скарги (а.с. 33, т.2), 4 384, 80 грн. судового збору за подання касаційної скарги (а.с. 124, т.2), а всього поніс судових витрат на загальну суму 29 775 гривень 84 коп. Ціна позову була визначена в розмірі 1 317 396, 14 грн., до задоволення підлягає 63 377, 72 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті (за курсом, вказаним позивачем) становить 863 522, 64 гривні, що складає 65, 55 % від ціни позову.

Отже, з урахуванням положень частини 1 статті 141 ЦПК України, на користь позивача слід стягнути з відповідача судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог, а саме 19 518, 06 грн ( 29 775,84 х 65,55%).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «ВТБ Банк» задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 липня 2016 року скасувати та постановити нове:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь акціонерного товариства «ВТБ Банк» (01004, м. Київ, бульвар Т. Шевченка/вулиця Пушкінська, 8/26 ідентифікаційний код 14359319) 63 377, 72 (шістдесят три тисячі триста сімдесят сім, 72) швейцарських франків заборгованості за кредитним договором № 1/94/150808 від 15 серпня 2008 року, що утворилася станом на 30.09.2014 року, та складається з:

- 42 902,54 (сорок дві тисячі дев'ятсот два, 54) швейцарських франків - заборгованість по кредиту,

- 17 553,55 (сімнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят три, 55) швейцарських франків - відсотки за користування кредитом,

- 2 921,63(дві тисячі дев'ятсот двадцять один, 63) швейцарських франків - пеня,

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь акціонерного товариства «ВТБ Банк» (01004, м. Київ, бульвар Т. Шевченка/вулиця Пушкінська, 8/26 ідентифікаційний код 14359319) 29 775, 84 (двадцять дев'ять тисяч сімсот сімдесят п'ять гривень, 84 к.) понесених ним судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча підпис Т. М. Шемета

Судді підпис О. В. Ковальчук

підпис О. С. Панасюк

Згідно з оригіналом

головуючий суддя Т. М. Шемета

Повний текст постанови виготовлено 10 січня 2019 року.