Справа № 740/4097/18
Провадження № 2/740/281/19
РІШЕННЯ
08 січня 2019 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
судді Олійника В.П., при секретарі Шадура І.Ю.,
розглянувши у підготовчому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна об"єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на нерухоме майно,
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання буд.№3 по вул.Молодіжна с.Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області об"єктом права спільної сумісної власності сторін, як подружжя, та визнання за позивачем права власності на 1 / 2 частку даного будинку. Позов обгрунтований тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 2014 року, згідно договору купівлі-продажу від 25 грудня 2015 року останні придбали житловий будинок за спільні кошти, який згідно витягу з Державного реєстру речових прав зареєстрований на імя відповідача. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 28 серпня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. Позивач має право на 1 / 2 частку вказаного будинку, який є об»єктом права спільної сумісної власності сторін, як подружжя. Просить позов задовольнити.
Згідно заяв від 08 січня 2019 року позивач ОСОБА_1 підтримує заявлені вимоги, просить розглянути справу за відсутності; відповідач ОСОБА_2 проти позову не заперечує, просить розглянути справу за відсутності.
Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні.
Із врахуванням заявлення клопотання про розгляд справи за відсутності всіма учасниками справи, судовий розгляд справи в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.
Враховуючи надані сторонами докази суд приходить до слідуючих висновків.
Відповідно до положень ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України).
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 2014 року, рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 28 серпня 2018 року шлюб між сторонами розірвано.
Згідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 25 грудня 2015 року відповідач ОСОБА_2 придбала буд.3 по вул. Молодіжна в с.Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області, згідно п.15-договір укладений за згодою ОСОБА_1.
Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 грудня 2015 року відповідач ОСОБА_2 є власником буд. 3 по вул. Молодіжна в с.Вертіївка Ніжинського району, державна реєстрація права власності проведена 25 грудня 2015 року.
Згідно довідки про склад сім»ї від 21 серпня 2018 року позивач ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1, також зареєстровані: відповідач ОСОБА_2 та їх дочка ОСОБА_3.
Із врахуванням викладеного та положень ст.60 СК України вищезазначений будинок, набутий за час шлюбу сторін, є їх спільною сумісною власністю і на підставі ст.70 СК України частки майна подружжя є рівними-по 1 / 2 частці, що є підставою для визнання даного будинку об"єктом права спільної сумісної власності сторін, як подружжя, та визнання за позивачем права власності на його 1 / 2 частку, залишивши за відповідачем право власності на 1 / 2 частку будинку. Позивач має право та інтерес до належної йому 1 / 2 частки будинку, визначення даної частки має правове визначення. При вирішення даної справи судом також враховується Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року по справі №1-10/2004, відповідно до якого поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в ч.1 ст.4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.
Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що є також підставою в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні.
Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.
Керуючись ст.ст. ст.ст.4, 12, 13, 81, 83, 200, 206, 247, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов задовольнити повністю.
Визнати буд.3 по вул. Молодіжна в с.Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області об"єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Олійник