РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Безрук Т.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Чемезової Г.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Костюченко Ю. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха Донецької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління освіти, сім`ї та молоді Волноваської районної державної адміністрації про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Волноваської районної державної адміністрації Донецької області про поновлення на роботі.

Позовна заява мотивована тим, що з 15.08.1972 року вона працює у Волноваський ЗОШ І-ІІІ ступенів №5 Волноваської районної ради (далі Волноваська ЗОШ № 5). Із серпня 1981 року виконувала роботу заступника директора та вчителя. Починаючи з 2009 року тричі була незаконно звільнена з посади заступника директора, залишившись на посаді вчителя. В подальшому поновлена на посаді на підставі рішення суду. На підставі розпорядження голови Волноваської районної адміністрації № 224 від 24.05.2018 року на базі відділу освіти створено управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Волноваської районної державної адміністрації. Рішенням сесії Волноваської районної ради від 15.06.2016 року № 716-136 Волноваський районний ліцей реорганізовано у Волноваську ЗОШ №5. 05.12.2017 року знову була незаконно звільнена з посади заступник директора у зв`язку зі скороченням штату. Вважає своє звільнення незаконним, таким, що порушує вимоги чинного законодавства. Зокрема в порушення вимог ст. 42 КЗпП України не була створена комісія для проведення процедури скорочення, яка мала визначити, хто з трьох заступників директора школи має переважне право залишитися на посаді. Крім того в день звільнення не була видана трудова книжка, не надані письмові розрахунки та не сплачені належні для виплати грошові кошти, не виплачена вихідна допомога, не надана копія наказу про звільнення.

Просила скасувати наказ відділу освіти відділу освіти Волноваської РДА № 329-к від 05.12.2017 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора Волноваського ліцею Волноваської районної ради Донецької області»; поновити її на посаді заступника директора з навчально виховної роботи Волноваської ЗОШ № 5; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Волноваської РДА позов не визнала, зазначаючи, що звільнення ОСОБА_1 відбулося у зв`язку зі змінами у штатному розписі та скороченням штату Волноваської ЗОШ №5. При звільненні було враховано, що на час звільнення на ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення відповідно до наказу № 299-к від 06.11.2017 року та відповідно наказу № 179-к від 09.11.2017 року остання була відсторонена від роботи. Наявність у працівника не знятої догани враховується при визначені його рівня кваліфікації та продуктивності праці у разі надання переважного права на залишенні на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці. Догана є передумовою звільнення за пунктом 3 статті 40 КЗпП України, а тому вважають необґрунтованими твердження позивача, що вона безпідставно визнано особою, яка підлягає звільненню. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача за довіреністю Костюченко Ю. О. у судовому засіданні просила відмовити в задоволені позовних вимог позивача з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, а крім того просила відмовити внаслідок спливу строку позовної давності.

Суд, вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимоги з огляду на наступне.

Судом встановлено, з 17 серпня 1972 року ОСОБА_1 працювала вчителем у Волноваській ЗОШ № 5, яка у 2008 році реорганізована у Волноваський ліцей Волноваської міської ради, а 2016 року ліцей знову реорганізовано у Волноваську ЗОШ № 5.

На посаду заступника директора позивач призначена 15 січня 1981 року.

Згідно з наказом відділу освіти Волноваської РДА № 259 к від 27.09.2017 року «Про поновлення на посаду ОСОБА_1 » вчителя географії Волноваської ЗОШ № 5 поновлено на посаді заступника директора Волноваського ліцею Волноваської районної ради Донецької області з 19.06.2015 року на підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області справа від 30.05.2017 року № 221/387/15-ц , Ухвали Апеляційного суду Донецької області від 03.08.2017 року. Головному бухгалтеру централізованої бухгалтерії відділу освіти Волноваської РДА наказано зробити відповідні нарахування та виплати ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 19.06.2015 року відповідно до умов чинного законодавства (а.с.8).

Згідно з наказом відділу освіти Волноваської РДА № 260 к від 27.09.2017 року «Про попередження про майбутнє звільнення ОСОБА_1 » заступника директора Волноваського ліцею Волноваської РДА Смоліну С. С. попереджено про майбутнє звільнення з 04.12.2017 року; запропоновано ОСОБА_1 посаду вчителя географії Волноваської ЗОШ № 5 Волноваської районної ради з педагогічним навантаженням відповідно до мов чинного законодавства. Підстава: 1) рішення Волноваської районної ради «Про перейменування Волноваського ліцею Волноваської районної пади Донецької області від 15.06.2016 року № УІІ/6-135; 2) наказ про зміну штатного розпису від 31.08.2016 року № 376 (а.с. 7).

Наказам Волноваської ЗОШ № 5 № 299-к від 06.11.2017 року «Про накладення дисциплінарного стягнення» вчителя географії Волноваської ЗОШ № 5 ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни, Правил внутрішнього трудового розпорядку, пунктів 1.5, 3.23, 3.27, 5.4, 6.2 посадової інструкції учителя предметника Волноваської ЗОШ № 5 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани (а.с. 18).

Наказом Волноваської ЗОШ № 5 № 179-к від 09.11.2017 року «Про тимчасове відсторонення від роботи вчителя географії ОСОБА_1 » ОСОБА_1 з 10.11.2017 року відсторонено від роботи без збереження середньої заробітної плати, і запропоновано в строк до 16.11.2017 року пройти обов`язковий медичний огляд (а.с. 27).

Згідно з наказом відділу освіти Волноваської РДА № 329-к від 05.12.2017 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора Волноваського ліцею Волноваської районної ради Донецької області» ОСОБА_1 звільнено з посади заступника директора з навчально-виховної роботи Волноваського ліцею Волноваської районної ради Донецької області 05.12.2017 року; директору Волноваської ЗОШ№ 5 Волноваської районної ради Харченку А. А. наказано запропонувати ОСОБА_1 педагогічне навантаження згідно з чинним законодавством України (а.с. 3).

З напису на вказаній копії наказу вбачається, що з наказом ОСОБА_1 ознайомлена 15.01.2019 року. Доказів на спростування цієї обставини відповідачем не надано, а тому суд не вбачає правових підстав для застосування до позовних вимог ОСОБА_1 наслідків строку позовної давності.

Постановою Верховного Суду від 18.09.20198 року задоволено касаційну скаргу відділу освіти Волноваської РДА; скасовано рішення Волноваського районного суду Донецької області від 30.05.2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 03.08.2017 року; у задоволені позову ОСОБА_1 до відділу освіти Волноваської районної державної адміністрації Донецької області про скасування рішення районної комісії, наказану про звільнення, поновлення на роботі стягнення середнього заробітку відмолено (а.с. 67-84).

З указаної постанови Верховного Суду вбачається, що рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 30 травня 2017 року задоволено позов ОСОБА_1 до відділу освіти Волноваської районної державної адміністрації Донецької області про скасування рішення районної комісії, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку. Визнано незаконним та скасовано рішення атестаційної комісії відділу освіти Волноваської районної державної адміністрації від 27 березня 2015 року «Про невідповідність ОСОБА_1 раніше присвоєній кваліфікаційній категорії «спеціаліст вищої категорії». Визнано незаконним та скасовано рішення атестаційної комісії відділу освіти Волноваської районної державної адміністрації від 03 квітня 2015 року «Про невідповідність ОСОБА_1 посаді заступника директора Волноваського ліцею». Скасовано наказ начальника відділу освіти Волноваської районної державної адміністрації Донецької області від 19 червня 2015 року № 161-к «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора Волноваського ліцею з навчально-виховної роботи. Стягнуто з відділу освіти Волноваської районної державної адміністрації Донецької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу із 19 червня 2015 року по 30 травня 2017 року у сумі 170 776,40 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 03 серпня 2017 року апеляційну скаргу відділу освіти Волноваської районної державної адміністрації Донецької області відхилено. Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 30 травня 2017 року залишено без змін.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положеннями ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: зміни в організації виробництва і праці, в том у числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Статтею 42 КЗпП України визначено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2)особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років, з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Таким чином вищенаведеною нормою чинного законодавства встановлено, що пріоритетне право на залишення на роботі мають ті працівники, які характеризуються більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Доказами цих ознак, на думку суду, можуть слугувати різні документи та відомості про освіту, присвоєння кваліфікаційних класів, про підвищення кваліфікації, про більший обсяг виконаних робіт тощо. Проте протягом судового розгляду з боку відповідача не було надано жодного доказу на підтвердження того, що під час скорочення чисельності та штату працівників Волноваської ЗОШ № 5 вживалися хоча б якісь заходи з метою визначення працівників з більш високою кваліфікацію та продуктивністю праці, які мають переважне право на залишення на роботі.

При цьому суд відзначає, що не є слушними посилання представника відповідача на те, що при звільненні ОСОБА_1 була врахована наявність у неї не знятого дисциплінарного стягнення і це вплинуло на рівень її кваліфікації та продуктивності праці, а тому саме позивач підлягала звільненню. Така позиція відповідача не узгоджується з наявними у справі доказами, оскільки як вбачається з копій вище досліджених наказів до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 була притягнута наказом від 09.11.2017 року, а попереджена про звільнення ще наказом від 27.09.2017 року. Тобто ще до притягнення до дисциплінарної відповідальності відповідачем було прийнято рішення про звільнення саме ОСОБА_1 , без визначення рівня її кваліфікації та продуктивності праці. Отже звільнення ОСОБА_1 за наказом відділу освіти № 329-к від 05.12.2017 року, який оскаржується останньою, відбулося з порушенням вимог діючого трудового законодавства.

Проте враховуючи, що поновлення позивача ОСОБА_1 на посаді заступника директора Волноваської ЗОШ № 5 за наказом від 27.09.2017 року відбулося виключно на виконання рішення Волноваського районного суду Донецької області від 30.05.2017 року та ухвала Апеляційного суду Донецької області від 03.08.2017 року, які постановою Верховного Суду від 18.09.2019 року були скасовані, на теперішній час ОСОБА_1 є такою, що звільнена з посади заступника директора Волноваського ліцею з навчально виховної роботи на підставі наказу начальника відділу освіти Волноваської районної державної адміністрації Донецької області від 19.06.2015 року № 161-к «Про звільнення ОСОБА_1 ». Тому наступні правовідносини, які склалися між сторонами, зокрема, поновлення на посаді та наступне звільнення з посади заступника директора у зв`язку зі скороченням штату, на думку суду, за наведених вище обставин не породжують взаємних прав та обов`язків для них.

З урахуванням наведеного, суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 76-78, 81-82,141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 21,36,40, 42, 49-2 КЗпП України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до управління освіти, сім`ї та молоді Волноваської районної державної адміністрації про поновлення на роботі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 25 листопада 2019 року

Суддя Т.В. Безрук