Справа № 569/9943/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тимощука О.Я.

при секретарі Калетинець Т.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Мороз Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру та стягнення аліментів на повнолітню дитину,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення розміру та стягнення аліментів на повнолітню дитину.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2009 року шлюб між нею та відповідачем розірвано.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час ОСОБА_4 досягла повноліття та навчається на ІІ курсі на денній формі навчання по спеціальності «Облік і оподаткування» Рівненського коледжу Національного університету біоресурсів і природокористування України. Термін закінчення навчання у коледжі 30 червня 2020 року. До досягнення дитиною повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання доньки. На даний час відповідач не бере участі у витратах на навчання дитини. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на період навчання в розмірі 3 000 грн., щомісячно, починаючи з 01 травня 2018 року на період навчання та не більше як до досягнення нею 23 років.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Крім того, вказала, що відповідач їздить до Республіки Польща та Росії на тимчасові заробітки, має дохід, а тому вважає, що має можливість сплачувати аліменти в розмірі 3 000 грн.

Представник відповідача адвокат Мороз Л.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, з підстав викладених у відзиві на позов, просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про її народження НОМЕР_1 (а.с. 8).

На даний час ОСОБА_3 є повнолітньою та навчається на ІІ курсі на денній формі навчання по спеціальності «Облік і оподаткування» Рівненського коледжу Національного університету біоресурсів і природокористування України. Термін її навчання закінчується 30 червня 2020 року, що підтверджується довідкою № 460 від 18 червня 2018 року, виданою Рівненським коледжем Національного університету біоресурсів і природокористування України (а.с. 21).

У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

З пояснень позивача, матеріалів справи та наявних у ній доказів вбачається, що донька сторін ОСОБА_3 після досягнення повноліття, продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, тому відповідач, який є її батьком, зобов`язаний надавати доньці таку допомогу до завершення навчання.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 6 СК України, Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення аліментів, суд враховує позицію позивача, щодо способу стягнення аліментів, а саме у твердій грошовій.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Щодо розміру аліментів, суд зазначає наступне.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 відповідач ОСОБА_2 з 18 квітня 2004 року звільнений з ТзОВ «Літа-М».

З відповіді наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо перетину державного кордону України ОСОБА_2 вбачається, що відповідач перетинав державний кордон України, однак вказана інформація не підтверджує розмір його доходу.

Відповідач є особою працездатного віку, однак відомостей про його офіційне працевлаштування чи інформації про те, чи має відповідач можливості надавати доньці матеріальну допомогу в розмірі 3 000 грн. суду не надано.

Позивачем жодними належними доказами не обґрунтовано визначену суму аліментів. Виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає розумним та достатнім стягнути аліменти із відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , яка продовжує навчання в розмірі 1 500 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до 30 червня 2020 року.

При цьому, на підставі ч. 1 ст. 191 та ст. 201 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити з дня пред`явлення позову, тобто з 22 травня 2019 року, а не з 01 травня 2018 року як просить позивач.

Доводи відповідача, що на даний час він є безробітний, особистого житла не має, транспортного засобу у власності не має, проживає у будинку, який на праві власності належить його дружині ОСОБА_6 суд не приймає до уваги, оскільки вказані обставини не підтверджують його непрацездатність, неможливість працевлаштування, незадовільний стан здоров`я та не спростовують доводів позивача в частині стягнення з нього аліментів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача.

На підставі ст.ст. 180-184, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 81, 259, 263 - 265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру та стягнення аліментів на повнолітню дитину задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання в розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи із 22 травня 2019 року і до закінчення дитиною навчання ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 в прибуток держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Допустити до негайного виконання рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 21 листопада 2019 року.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук