Ухвала

13 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 682/3550/17

провадження № 61-10918ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 25 квітня 2019 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 25 квітня 2019 року.

Також скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судом касаційної інстанції рішення у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 07 червня 2019 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, а саме - для сплати судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 18 липня 2019 року ОСОБА_1 продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги.

У серпні 2019 року до суду надійшло повторне клопотання, в якому заявник просить відстрочити сплату судового збору, посилаючись на скрутний майновий стан, на підтвердження чого надає відповідні докази.

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Розмір судового збору за подання касаційної скарги на судове рішення

у цій справі складає 20 664 грн.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення

від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір

та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення

та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини зазначав, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету, суд касаційної інстанції дійшов висновку про можливість відстрочення скаржнику сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі до ухвалення судового рішення.

З огляду на викладене, клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги підлягає задоволенню.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 136, 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору у сумі

20 664 грн за подання касаційної скарги на постанову Хмельницького апеляційного суду від 25 квітня 2019 року до ухвалення судового рішення у справі судом касаційної інстанції.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Славутського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу № 682/3550/17 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк

до 16 вересня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко