Справа № 591/5170/18
Провадження № 4-с/591/8/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2019 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність посадової особи Зарічного відділу ДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області, заінтересовані особи : в.о. начальника Зарічного відділу ДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області Лешанова Інна Миколаївна, Комунальне підприємство «Сумижитло» СМР, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою та просить визнати протиправною бездіяльність в.о. начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми, Головного територіального управління юстиції в Сумській області, Лешанової І.М. щодо неналежного розгляду заяви про відвід від 20.08.2018 року, визнати протиправною бездіяльність в.о. начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми, Головного територіального управління юстиції в Сумській області, Лешанової І.М. щодо не винесення постанови про відвід у зведеному виконавчому провадженні за №53498979, визнати протиправними дії в.о. начальника Зарічного відділу ДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області Лешанової І.М. щодо винесення постанови про відвід; 45548341 від 22.08.2018 року виключно в межах виконавчого провадження №45548341, за заявою боржника від 20.08.2018 року, зобов`язати начальника Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області розглянути заяву від 20.08.2018 року про відвід в межах зведеного виконавчого провадження № 53498979.

В обґрунтування скарги вказує, що на виконанні у державного виконавця Зарічного ВДВС м. Суми перебуває зведене виконавче провадження №53498979, до складу якого входять : виконавче провадження 45548241 з примусового виконання виконавчого листа № 1805/4293, виданого Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заборгованості 421689,60 грн., виконавче провадження 45550804 з примусового виконання виконавчого листа № 1805/4293, виданого Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заборгованості 421689,60 грн., виконавче провадження №43705022 з примусового виконання судового наказу №591/2797/14 виданого 27.05.2014 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Сумижитло» заборгованості 1842,75 грн.. При виконанні вказаного зведеного виконавчого провадження державним виконавцем Лютим М.В. було вчинено дії, які суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження», внаслідок чого були подані скарги до суду. 20.08.2018 року на ім`я начальника Зарічного відділу ВДВС м. Суми ГТУЮ було подано обґрунтовану заяву про відвід державного виконавця Лютого М.В. від виконання зведеного виконавчого провадження №53498979, так як у неї обґрунтовані сумніви щодо неупередженості та об`єктивності останнього. 03.09.2018 року простою кореспонденцією отримано постанову про відмову у відводі у виконавчому провадженні державного виконавця Лютого М.В.. Вважає постанову протиправною та незаконною, оскільки заява про відвід була розглянута виключно в межах виконавчого провадження №45548341, а постанова не відповідає вимогам абз.6 ч.7 Інструкції з організації примусового виконання рішень щодо оформлення постанов за зведеним виконавчим провадження. Виходячи з вищевказаного боржник вважає, що державним виконавцем були допущені порушення, які свідчать про заінтересованість, необ`єктивність та незаконність проведення виконавчих дій та є всі підстави для заявлення відводу, а в.о. начальника Зарічного ВДВС м. Суми розглянув заяву належним чином, що свідчить про бездіяльність.

Скаржниця ОСОБА_1 в письмовій заяві просить справу розглянути у її відсутність, скаргу підтримує повністю.

Представники Зарічного ВДВС М.Суми ГТУЮ в Сумській області в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Представник в.о. начальника Зарічного відділу ДВС м.Суми ГТУЮ у Сумській області Лешанова І.М., Комунального підприємства «Сумижитло» СМР, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків:

Так, ОСОБА_1 надала до суду скаргу мотивуючи її тим, що на виконанні у державного виконавця Зарічного ВДВС м. Суми перебуває зведене виконавче провадження №53498979, до складу якого входять: виконавче провадження 45548241 з примусового виконання виконавчого листа №1805/4293, виданого Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заборгованості 421689,60 грн., виконавче провадження 45550804 з примусового виконання виконавчого листа №1805/4293, виданого Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заборгованості 421689,60 грн., виконавче провадження №43705022 з примусового виконання судового наказу № 591/2797/14 виданого 27.05.2014 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Сумижитло» заборгованості 1842,75 грн..

При виконанні вказаного зведеного виконавчого провадження державним виконавцем Лютим М.В. було вчинено дії, які суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження», внаслідок чого були подані скарги до суду (а.с.6-9).

20.08.2018 року на ім`я начальника Зарічного відділу ВДВС м. Суми ГТУЮ скаржником ОСОБА_1 було подано заяву про відвід державного виконавця Лютого М.В. від виконання зведеного виконавчого провадження №53498979, так як у неї наявні обґрунтовані сумніви щодо неупередженості та об`єктивності останнього (а.с.12-13).

Постановою від 22.08.2018 року у ВП № 45548341 відмовлено у відводі старшого державного виконавця Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області Лютого М.В. у повному обсязі за безпідставністю (а.с.11).

За приписами статті 129 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних, адміністративних, господарських справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Невиконання боржником судового рішення, яке набрало законної сили, порушує положення статті 129-1 Конституції України, статті 14 ЦПК України, статті 4- ГПК України, інших нормативно-правових актів України, суперечить практиці Європейського суду з прав людини у справах проти України щодо тривалого невиконання рішень національних судів та відсутність ефективних національних засобів юридичного захисту в розумінні статей 6 та 13 Конвенції та стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Так, згідно частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Одним з основних засад виконавчого провадження є обов`язковість виконання рішень (пункт 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У пункті 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Питання відводу у виконавчому провадженні регламентується ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 1 якої передбачено, що у разі виявлення обставин, передбачених частиною четвертою статті 5 цього Закону, виконавець зобов`язаний заявити самовідвід та повідомити про це стягувача.

З тих самих підстав відвід виконавцю може бути заявлений стягувачем, боржником або їхніми представниками. Відвід має бути вмотивованим, викладеним у письмовій формі і може бути заявлений у будь-який час до закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець, приватний виконавець (далі - виконавець) не може виконувати рішення, якщо:

1) боржником або стягувачем є сам виконавець, близькі йому особи (особи, які разом проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки з виконавцем (у тому числі особи, які разом проживають, але не перебувають у шлюбі), а також незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням виконавця), пов`язані з ним особи. Пов`язаними особами у розумінні цього Закону є юридичні та/або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або результати їхньої діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням таких критеріїв: - виконавець безпосередньо та/або опосередковано (через пов`язаних осіб) володіє корпоративними правами юридичної особи, яка є стороною виконавчого провадження, чи спільно з юридичною та/або фізичною особою, яка є стороною виконавчого провадження, володіє корпоративними правами будь-якої юридичної особи; - виконавець має право та/або повноваження призначати (обирати) одноособовий виконавчий орган або колегіальний склад виконавчого органу/склад наглядової ради зазначених юридичних осіб. Пряма або опосередкована участь держави в юридичних особах не є підставою для визнання таких юридичних осіб пов`язаними;

2) боржником або стягувачем є особа, яка перебуває у трудових відносинах з таким виконавцем;

3) виконавець, близька йому особа або особа, яка перебуває з виконавцем у трудових відносинах, має реальний або потенційний конфлікт інтересів;

4) сума стягнення за виконавчим документом з урахуванням сум за виконавчими документами, що вже перебувають на виконанні у приватного виконавця, перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності такого приватного виконавця.

Тобто законодавець вказує вичерпні підстави які можуть слугувати підставами для відводу державного виконавця.

Постановою в.о. начальника Зарічного відділу ДВС м.Суми ГТУЮ у Сумській області Лешановою І.М. від 22 серпня 2018 року відмовлено у відводі старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Лютого Максима Володимировича у повному обсязі за безпідставністю, тобто після проведення перевірки зведеного виконавчого провадження підстави для відводу державного виконавця не виявлені. Прийняті судові рішення не вплинули на повне, законне, виконання рішення суду державним виконавцем.

Згідно ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Зважаючи на вищевикладене суд приходить до висновків про необхідність відмовити у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.447, 448, 449, 450, 451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність посадової особи Зарічного відділу ДВС м.Суми ГТУЮ в Сумській області, заінтересовані особи: в.о. начальника Зарічного відділу ДВС м.Суми ГТУЮ у Сумській області Лешанова Інна Миколаївна, Комунальне підприємство «Сумижитло» СМР, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвалу суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення через Зарічний районний суд м. Суми.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ А.Я.КЛИМЕНКО