печерський районний суд міста києва
Справа № 757/302/17-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар Павленко В.О.,

учасники справи

стягувач: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»

боржник: ОСОБА_1

заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва - Жаботинський Іван Володимирович

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 про визнання протиправними бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича щодо не направленням копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 57501596 з примусового виконання виконавчого листа № 757/302/17-ц від 18.07.2018 року, дій приватного виконавця щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 23.10.2018 року, а саме пенсійного рахунку НОМЕР_1 та зобов`язання винести постанову про зняття арешту,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 р. боржник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського І.В. щодо не направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження № 57501596 з примусового виконання виконавчого листа № 757/302/17-ц від 18.07.2018 року, виданого Печерським районним судом міста Києва про стягнення заборгованості за кредитним договором;

- визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського І.В. щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 23.10.2018 року, а саме пенсійного рахунку НОМЕР_1 ;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського І.В. винести постанову у виконавчому провадженні № 57501596 про зняття арешту з пенсійного рахунку НОМЕР_1 .

Заявлені вимоги мотивовані тим, що 23 жовтня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Жаботинським І.В. винесено постанову про арешт коштів боржника, а 1 листопада 2018 року йому при використанні своєї пенсійної картки стало відомо, що рахунок заблоковано. Вважає такі дії приватного виконавця незаконними, оскільки приватним виконавцем не було надіслано на адресу боржника постанову про відкриття виконавчого провадження, не надано строк на самостійне виконання судового рішення та винесення постанови на пенсійний рахунок порушує положення Закону України «Про виконавче провадження».

До суду 8 січня 2019 року надійшли письмові пояснення приватного виконавця та матеріали виконавчого провадження, відповідно до яких приватний виконавець діяв в межах Закону України «Про виконавче провадження». Постанова про відкриття виконавчого провадження та арешт коштів боржника в спосіб та строк, передбачені Законом, направлені боржнику, та ним вони отримані. У постанові про арешт не зазначалось про накладення арешту на пенсійний рахунок.

У судовому засідання представник стягувача ПАТ «Дельта Банк» Пата С.В. заперечила щодо задоволення скарги, надала письмові пояснення, аналогічні доводам приватного виконавця.

Інші учасники справи до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлені про розгляд скарги. Тому, суд розглянув скаргу у їх відсутність, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду скарги на дії приватного виконавця.

Заслухавши пояснення представника стягувача та дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, виходячи з такого.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського І.В. перебуває виконавче провадження ВП № 57501596 щодо виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 вересня 2017 року у справі № 757/302/17ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 704 551 грн. 59 коп. та судового збору у розмірі 25 568 грн. 27 коп., яке відкрито відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2018 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження, до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Судом встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2018 року надіслана рекомендованим поштовим відправленням ОСОБА_1 24.10.2018 року за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Боржник отримав вказану постанову 06.12.2018, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 01 9.

Отже, приватним виконавцем не порушені положення Закону України «Про виконавче провадження» щодо відкриття виконавчого провадження та надіслання йому копії цієї постанови.

Тому, доводи, на які посилається боржник у скарзі, суд відхиляє як безпідставні, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана ОСОБА_1 у спосіб та у строки, встановлені Законом.

Твердження боржника, що приватним виконавцем не надано строк для самостійного виконання постанови є безпідставними, оскільки Законом України «Про виконавче провадження», який діяв на час відкриття виконавчого провадження, не передбачено надання строку на самостійне виконання судового рішення.

Що стосується доводів боржника про накладення арешту на його пенсійний рахунок, суд зазначає таке.

23.10.2018 року одночасно з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець виніс постанову про арешт коштів боржника.

У вказаній постанові відсутні положення щодо накладення арешту на пенсійний рахунок боржника.

Згідно з ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 цього Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

23.10.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника від 23.10.2018 року ВП № 57501596, у якій зазначено про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Отже, враховуючи, що державний виконавець відповідно до ч. 1 ст. 68 ЗаконуУкраїни «Про виконавче провадження» не виносив постанову про накладення арешту на пенсійний рахунок боржника, обмежившись у п. 1 резолютивної частини постанови «крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом», суд дійшов висновку про правомірність дій приватного виконавця.

Разом з тим, в порушення вказанихположень Закону банком накладено арешт на рахунок боржника.

При цьому суд звертає увагу, що боржник посилається на те, що арешт накладений на його пенсійний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «КБ «Приватбанк».

Однак, доказів того, що рахунок № НОМЕР_1 є пенсійним, суду не надано.

Крім того, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що приватним виконавцем постанова про арешт направлена на адреси десяти банків, де потенційно могли міститись відкриті рахунки боржника, що підтверджується супровідним листом. Жодної інформації про наявність відкритих пенсійних рахунків в цих банках до приватного виконавця не надходило.

Частиною 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом.

Таких заперечень від банківських установ до приватного виконавця не надходили, що стверджується відповідями з банків на постанову про арешт коштів боржника.

Положеннями ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням зазначеного правові підстави для задоволення скарги боржника на дії приватного виконавця відсутні, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 26, 48, 56, 68 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 447-453 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправними бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича щодо не направленням копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 57501596 з примусового виконання виконавчого листа № 757/302/17-ц від 18.07.2018 року, дій приватного виконавця щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 23.10.2018 року, а саме пенсійного рахунку НОМЕР_1 та зобов`язання винести постанову про зняття арешту - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного її тексту.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Суддя О.В.Батрин