_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/6027/19
УХВАЛА

18.11.2019 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

15.10.2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 21.10.2019 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху.

15.11.2019 року до суду надійшло клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням позивача, та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для звільнення від такої сплати або її відстрочення.

З довідки наданої позивачем судом не вбачається скрутного матеріального становища позивача.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки викладені у клопотанні доводи стосовно скрутного становища, і як наслідок відсутність коштів на сплату судового збору за подачу позову, не свідчать про скрутний матеріальний стан позивача, не можуть бути підставою для надання позивачу відстрочки сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з вказаної ціни позову позивачу сплатити судовий збір у розмірі 9605 грн.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись статтями 175-177, 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики залишити без руху.

Надати строк на усунення недоліків терміном десять днів з моменту отримання копії ухвали з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Маломуж А. І.