Справа № 204/3953/19
Провадження № 2-з/204/110/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного реєстратора Дніпровської філії Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Дніпропетровської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про визнання незаконним дій державного реєстратора та скасування реєстрації права власності, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного реєстратора Дніпровської філії Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Дніпропетровської області, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про визнання незаконним дій державного реєстратора та скасування реєстрації права власності.

15 листопада 2019 року до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявником зазначено, що право власності на квартиру в денний час зареєстровано за відповідачем. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2019 року, яке набрало чинності, виселення визнано незаконним та вселено його в спірну квартиру, а також стягнуто на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 грн. Однак, 15.11.2019 року при спробі позивача потрапити в квартиру, невідома особа вставила в замок ключ і не дала йому можливості це зробити, хоча він пояснював, що вчора його вселено за рішенням суду. Невідома особа перебуває в квартирі і діє згідно з рішенням відповідач 2, тому фактично рішення суду щодо вселення позивача не виконано. ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» подало до суду клопотання про скасування арешту, у зв`язку з чим, вбачається, що після можливого скасування арешту відповідач має намір, не дочекавшись рішення суду по цій справі, продати спірну квартиру. Про це свідчать активні дії відповідача, які полягають у розмішені ним об`яв про продаж квартири на під`їздах будинку, де вона розташована і на сайті Агентства по продажу нерухомості «Домоскоп». Не допуск позивача в квартиру вказує на те, щоб він не мав можливості діяти проти відчуження квартири. Вважає, що накладення арешту на спірну квартиру є способом забезпечення позову співмірним із заявленими позовними вимогами, тому звертається до суду з даним клопотанням.

Дослідивши заяву та долучені до неї документи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 143717423 від 01.11.2018 року, відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп» на праві приватної власності належить нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Згідно п. 20 Постанови пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідачів на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову, наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Оскільки, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, приймаючи до уваги той факт, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Однак, суд вважає, що накладення арешту на майно є не співмірним у даному випадку заходом забезпечення позову, оскільки арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконання органами державної виконавчої служби та полягає у проведення опису, оголошення заборони розпоряджатися, а в разі потреби обмежені права користування майном, а тому неможливо накласти арешт на приміщення, яке надається з метою його постійного використання (проживання).

Виходячи з вимог ст. 150 ЦПК України, яка, окрім арешту передбачає і такий вид забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, а також враховуючи інтереси як позивача так і відповідача, та з огляду на те, що невжиття заходів забезпечення позову може дійсно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає за необхідне вжити заходів забезпечення позову шляхом на кладення заборони на вчинення певних дій, а тому заяву позивача про забезпечення позову слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 157 ЦПК України, примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного реєстратора Дніпровської філії Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Дніпропетровської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про визнання незаконним дій державного реєстратора та скасування реєстрації права власності задовольнити частково.

Накласти заборону на відчуження та вчинення будь-яких дій щодо перереєстрації квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, яка на праві приватної власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп».

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити для виконання до Відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 58).

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Суддя Т.О. Дубіжанська