Постанова

Іменем України

25 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 415/5022/18

провадження № 61-13980св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Лисичанськвугілля»,

третя особа - виконуючий обов`язки генерального директора публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» - Кисельов Валентин Миколайович,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луганського апеляційного суду від 13 червня 2019 року в складі колегії суддів: Стахової Н. В., Єрмакова Ю. В., Кострицького В. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом до публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» (далі - ПАТ «Лисичанськвугілля»), третя особа - виконуючий обов`язки генерального директора ПАТ «Лисичанськвугілля» - ОСОБА_2, у якому просив:

1) скасувати наказ ПАТ «Лисичанськвугілля»№ 136-к від 07 червня 2018 року про звільнення його з посади помічника генерального директора з правових питань ПАТ «Лисичанськвугілля» та вирахування з нього на користь ПАТ «Лисичанськвугілля» суми коштів у розмірі 21 104 грн 64 коп.;

2) поновити його на роботі на посаді помічника генерального директора з правових питань;

3) зобов`язати ПАТ «Лисичанськвугілля» нарахувати та сплатити на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 9 379 грн з урахуванням сум податків, зборів та інших обов`язкових платежів;

4) стягнути із відповідача на свою користь незаконно вирахувані кошти в розмірі 21 104 грн 64 коп.;

5) стягнути із відповідача на свою користь у рахунок відшкодування моральної шкоди 100 тис. грн.

Позов мотивовано тим, що наказом № 136-к від 07 червня 2018 року в.о. генерального директора ПАТ «Лисичанськвугілля» ОСОБА_2 його звільнено з посади помічника генерального директора з правових питань у зв`язку зі скороченням штату працівників відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Зазначав, що 23 лютого 2018 року наказом № 74 йому оголошена догана, в результаті чого відповідно до підпункту 2.2 вищевказаного наказу з нього на користь відповідача на підставі службової перевірки стягнуто 21 104 грн 64 коп.

Вважає вказаний наказ незаконним, оскільки останній прийнятий з порушенням законодавства України.

Вказував, що з 21 грудня 2017 року по 05 січня 2018 року стаціонарно лікувався.

Зазначав, що в період з лютого по травень 2018 року неодноразово звертався до відповідача із заявами про надання відпустки для проходження лікування, однак отримував відмови.

Наказом № 106 від 21 березня 2018 року з 01 квітня 2018 року скорочено посаду помічника генерального директора з правових питань та введено посаду помічника генерального директора з правових питань та договірної роботи, в призначенні на яку позивачу відмовлено.

Вважає, що в даному наказі відсутнє економічне обґрунтування, а тільки посилання на виконання листа Міністерства енергетики та вугільної

промисловості України від 12 лютого 2018 року № 04/19/-1145 щодо приведення штатного розпису товариства у відповідність до типового.

На думку позивача, зміст вказаного листа не вимагає скорочення посади помічника генерального директора з правових питань.

Крім того, позивач вважає, що введено аналогічну посаду - помічника генерального директора з правових питань та договірної роботи з повноваженнями і обов`язками, які передбачалися і на попередній посаді.

Таким чином, на думку позивача, скорочення чисельності штату на підприємстві не відбулося.

Вважає, що звільнення відбулось незаконно, а тому відповідач повинен сплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 9 379 грн.

Крім того, підпунктом 2.2 наказу № 136-к від 07 серпня 2018 року з нього стягнуто 21 104 грн 64 коп. через оголошення догани, що вважає незаконним, оскільки він надав послуги (виконував роботи) за цивільно-правовим договором та у вільний від роботи час.

На думку позивача, діями відповідача йому також заподіяно й моральну шкоду, яка полягає в стражданнях, втраті життєвих зв`язків, і що потребує додаткових зусиль для організації свого життя.

На підставі викладеного звернувся до суду для захисту свого порушеного права.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 19 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано наказ ПАТ «Лисичанськвугілля» № 136-к від 07 червня 2018 року про звільнення ОСОБА_1 з посади помічника генерального директора з правових питань ПАТ «Лисичанськвугілля» та вирахування з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Лисичанськвугілля» суми коштів у розмірі 21 104 грн 64 коп.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді помічника генерального директора з правових питань.

Зобов`язано ПАТ «Лисичанськвугілля» нарахувати та сплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 червня 2018 року по 19 листопада 2018 року включно.

Стягнуто з ПАТ «Лисичанськвугілля» на користь ОСОБА_1 незаконно вирахувані кошти в розмірі 21 104 грн 64 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що звільнення позивача відбулося із суттєвим порушенням порядку звільнення, у відповідача не було дійсної зміни в організації виробництва і праці, яке мало потягнути скорочення посади позивача при одночасному введені до штату посаду з аналогічними обов`язками.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Луганського апеляційного суду від 13 червня 2019 року апеляційну скаргу в.о. генерального директора ПАТ «Лисичанськвугілля» Кисельова В. М. задоволено частково.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 19 листопада 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано наказ № 136-к від 07 червня 2018 року ПАТ «Лисичанськвугілля» в частині вирахування з ОСОБА_1 на користь підприємства суми коштів у розмірі 21 104 грн 64 коп.

У задоволенні позовних вимог про скасування наказу № 136-к від 07 червня 2018 року ПАТ «Лисичанськвугілля» про звільнення ОСОБА_1 з посади помічника генерального директора з правових питань, з 08 червня 2018 року, в зв`язку зі скороченням штату працівників на підставі пункту першого статті 40 КЗпП України, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, виходив з того, що суд не наділений правом вирішувати питання про доцільність змін в організації виробництва та наступне вивільнення працівників шляхом скорочення штату працівників, про наявність підстав для утворення інших структурних підрозділів та їх функціональне навантаження. Вирішення зазначених питань належить до виключної компетенції роботодавця (власника або уповноваженого ним органу). Крім того, ПАТ «Лисичанськвугілля» вправі самостійно визначати свою організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників і штатний розпис. Також, вимогами посадової інструкції, затвердженої 02 квітня 2019 року, передбачено, що помічник генерального директора з правових питань повинен мати кваліфікацію «адвокат», яка в ОСОБА_3 відсутня.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Луганського апеляційного суду від 13 червня 2019 року, в якій заявник просить скасувати рішення апеляційного суду в

частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування наказу № 136-к від 07 червня 2018 року ПАТ «Лисичанськвугілля» про звільнення ОСОБА_1 - помічника генерального директора з правових питань, з 08 червня 2018 року, в зв`язку зі скороченням штату працівників, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, та залишити в цій частині в силі рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 19 листопада 2018 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідачем не надано достатніх та допустимих доказів, що зміни в організації виробництва і праці, які потягнули за собою скорочення посади помічника генерального директора з правових питань, відбулися відповідно до чинного законодавства. Крім того, вказує, що обов`язки помічника генерального директора з правових питань та договірної роботи тотожні обов`язкам помічника генерального директора з правових питань, а тому ця посада повинна була бути запропонована йому.

Короткий зміст вимог відзиву на касаційну скаргу

У серпні 2019 року до суду касаційної інстанції надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому в.о. генерального директора ПАТ «Лисичанськвугілля» - ОСОБА_2 просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову Луганського апеляційного суду від 13 червня 2019 року - без змін, посилаючись на те, що рішення апеляційного суду відповідає вимогам закону та ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано цивільну справу № 415/5022/18 з суду першої інстанції.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Вказана справа надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що наказом № 8-к від 10 січня 2017 року ОСОБА_1 переведено з посади заступника генерального директора з охорони об`єктів на посаду помічника генерального директора з правових питань з 10 січня 2017 року з окладом відповідно до штатного розкладу.

02 лютого 2017 року між ОСОБА_1 та відокремленим підрозділом «ШБУ» укладений цивільно-правовий договір, за умовами якого виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги (виконувати роботи) в обсязі на умовах передбачених даним договором, а замовник зобов`язується приймати та оплачувати дані послуги.

Згідно висновку службової перевірки по факту одночасного виконання помічником генерального директора з правових питань ОСОБА_1 поряд зі своєю основною роботою, обов`язків за цивільно-правовим договором, останній всупереч пунктів 1.4, 2.1-2.3, 3.2, 3.4-3.6, 5.1, 5.2 посадової інструкції помічника генерального директора з правових питань, пунктів 2.1-2.17, 6 Положення про юридичний відділ, наданій йому довіреності, діючи умисно, керуючись корисливими мотивами та використовуючи своє посадове становище, всупереч інтересам Товариства своїми діями призвів до порушення законодавства Товариством у вигляді ухилення від сплати податків, нецільового використання коштів та фінансових збитків (отримання незаконної винагороди шляхом отримання оплати за роботу по цивільно-правовому договору) в сумі 21 104 грн 64 коп.

Наказом ПАТ «Лисичанськвугілля» № 74 від 23 лютого 2018 року ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни.

Наказом в.о. генерального директора ПАТ «Лисичанськвугілля» ОСОБА_2 № 106 від 21 березня 2018 року «Про затвердження структури та штатного розпису виконавчого апарату управління ПАТ «Лисичанськвугілля» затверджений з 01 квітня 2018 року штатний розпис та структура виконавчого апарату управління ПАТ «Лисичанськвугілля».

У додатку № 2 до цього наказу зазначений перелік посад, які підлягають скороченню, до якого входить посада помічника генерального директора з правових питань.

Наказом ПАТ «Лисичанськвугілля» від 21 березня 2018 року № 106 затверджено та введено в дію з 01 квітня 2018 року штатний розпис та структура виконавчого апарату управління ПАТ «Лисичанськвугілля».

Відповідно до Додатку № 1 до наказу № 106 до структури управління ПАТ «Лисичанськвугілля» входить керівництво та апарат при керівництві; технічна дирекція; дирекція з виробництва; служба з охорони праці; енергомеханічна служба; дирекція з капітального будівництва, інвестиційній діяльності та реструктуризації; дирекція з економіки та фінансів; фінансовий відділ; планово-економічний відділ; відділ з питань трудових відносин,

оплати та нормування праці; бухгалтерія; відділ інформаційно-аналітичного забезпечення; організації управління та приватизації; контрольно-ревізійний відділ; юридичний відділ з соціальних питань; відділ з контролю виконання та діловодства, відділ кадрів; сектор спеціальної роботи; дирекція комерційна, договірний відділ, сектор з питань запобігання та виявлення корупції.

30 березня 2018 року адміністрація ПАТ «Лисичанськвугілля» звернулось до Голови профспілкового комітету апарату управління ПАТ «Лисичанськвугілля» з поданням про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 , в зв`язку із структурними змінами чисельності працівників апарату ПАТ «Лисичанськвугілля», (наказ від 21 березня 2018 року № 106).

02 квітня 2018 року ОСОБА_1 повідомлений про скорочення штату та ознайомлений з переліком наявних вакансій.

Відповідно до листа ПАТ «Лисичанськвугілля» № 01/12-726 від 08 травня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні на посаду помічника генерального директора з правових питань та договірної роботи, оскільки вказана посада не є вакантною.

Згідно протоколу № 66 від 23 травня 2018 року засідання профспілкового комітету ПАТ «Лисичанськвугілля» надана згода на звільнення ОСОБА_1

Наказом № 136-к від 07 червня 2018 року ОСОБА_1 звільнено з посади помічника генерального директора з правових питань з 08 червня 2018 року в зв`язку зі скороченням штату працівників на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України та вирахувано з нього на користь підприємства суму коштів у розмірі 21 104 грн64 коп.

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до підпункту 1.3 пункту 1 посадової інструкції помічника генерального директора з правових питань ПАТ «Лисичанськвугілля» на посаду помічника генерального директора з правових підстав призначається особа, яка має вищу професійну (юридичну) освіту та стаж роботи за спеціальністю та на керівних посадах не менш 5 років.

Відповідно до підпункту 1.3 пункту 1 посадової інструкції помічника генерального директора з правових питань та договірної роботи ПАТ «Лисичанськвугілля» на посаду помічника генерального директора з правових питань та договірної роботи призначається особа, яка має вищу юридичну освіту, стаж роботи за фахом не менше 5 років, стаж роботи на керівних посадах не менше 3 років та має кваліфікацію «адвокат».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий

договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно частинами першою, третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Відповідно до статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстави скорочення чисельності або працівників штату, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Звільнення з підстав, передбачених частиною першою статті 40 КЗпП України допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.

Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Відповідно до частини першої статті 62 Господарського кодексу України (далі - ГК України) підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органам місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Згідно з частиною третьою статті 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Відтак, нормами трудового законодавства не передбачено здійснення судом перевірки доцільності скорочення працівників, ці питання стосуються суто внутрішньої господарської діяльності окремого суб`єкта господарювання та не є предметом доказування у судових спорах.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновком апеляційного суду про те, що, суд не наділений правом вирішувати питання про доцільність змін в організації виробництва та наступне вивільнення працівників шляхом скорочення штату працівників, також наявність підстав для утворення інших структурних підрозділів та їх функціональне навантаження. Вирішення

зазначених питань належить до виключної компетенції роботодавця (власника або уповноваженого ним органу).

Доводи касаційної скарги про те, що обов`язки помічника генерального директора з правових питань та договірної роботи тотожні обов`язкам помічника генерального директора з правових питань, а тому ця посада повинна була бути запропонована позивачу, не заслуговують на увагу,

оскільки вимогами посадової інструкції, затвердженої 02 квітня 2019 року, передбачено, що помічник генерального директора з правових питань повинен мати кваліфікацію «адвокат», яка в позивача відсутня.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Луганського апеляційного суду від 13 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов