Справа №333/4824/19
Провадження №2-о/333/243/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

присяжних Мязіної А.В.,

Рогуліна О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

прокурора Богача С.О.,

представника заявника Шишка О.Г . ,

лікаря-психіатра Юхименко В.О.,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку ОСОБА_2 ,

законного представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду справу №333/4824/19 за заявою в.о. головного лікаря комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради Судовської Т.Г. про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

В.о. головного лікаря комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради Судовська Т.Г. звернулась до суду із заявою, в якій просила вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_2 , посилаючись на те, що остання страждає психічним розладом з 2014 року, коли, працюючи у Південній Кореї, почала виявляти розлади поведінки, проявляла психічні розлади у вигляді галюпинаторно- параноїдних симптомів, заявляла, шо в неї закохався парубок, постійно чула його «голос» по телефону, навіть тоді, коли розмовляла з матір ю. Повернувшись до країни, розшукувала цього юнака по містах України, матір`ю була знайдена на вокзалі у запущеному санітарно-гігієнічному стані і тоді ж, у червні 2014 р. вперше була госпіталізована. З тих пір проведено 15 госпіталізацій, із них 8 - примусових, з приводу галюцинаторно-параноїдної симитоматики у формі любовного марення, слухових розладів сприйняття, ауто агресивних дій (відмова від приймання їжі та постійні суїцидні наміри). Перебіг захворювання безперервний, з наростанням емоційно-вольового дефекту. Після виписки 01.03.2019 року жодного дня не приймала рекомендованого лікування і не відвідувала дільничного лікаря-психіатра. Стан пацієнтки погіршився приблизно місяць тому, зі слів матері перестала приймати їжу, два рази проявляла суїцидні дії (намагалась вистрибнути з 7 поверху), постійно уходила з дому, десь бродяжила. У присутності наряду поліції виказувала погрози фізичної розправи на адресу матері і була спроба вистрибнути з вікна. Матір`ю викликана спеціалізована бригада швидкої медичної допомоги. 20.08.2019 року о 23.45 год. доставлена у приймальне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР, де була оглянута черговим лікарем-психіатром, який підтвердив загострення тяжкого психічного розладу з аутоагресивними тенденціями. Згоди на госпіталізацію не дала. Госпіталізована у примусовому порядку як особа, яка виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. 21.08.2019 року о 10.00 год. була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що пацієнтка страждає тяжким психічним розладом у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром з ауто агресивними тенденціями (відмова від їжі, суїцидні наміри), примусова госпіталізація доцільна, лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу обставини, викладені в наведеній вище заяві, підтримав повністю, просив суд її задовольнити.

Лікар-психіатр у судовому засіданні повідомив про необхідність госпіталізації ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Прокурор заяву підтримав і просив суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Законний представник заяву підтримала та просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

ОСОБА_2 у судовому засіданні проти примусової госпіталізації не заперечувала.

Розглянувши матеріали заяви від 21.08.2019 р., заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку про задоволення заяви з огляду на наступне.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 21.08.2019 року, ОСОБА_2 страждає тяжким психічним розладом у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром з ауто агресивними тенденціями (відмова від їжі, суїцидні наміри), примусова госпіталізація доцільна, лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару (а.с. 2).

Отже, наявні в матеріалах справи докази, а також надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, що ОСОБА_2 страждає тяжким психічним розладом у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром з ауто агресивними тенденціями (відмова від їжі, суїцидні наміри), примусова госпіталізація доцільна, лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару, а також пояснення законного представника про те, що хвора не приймає їжу, проявляє суїцидні дії (намагалась вистрибнути з 7 поверху), постійно уходить з дому, десь бродяжить, у присутності наряду поліції виказувала погрози фізичної розправи на її адресу підтверджують необхідність госпіталізації ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що заява заступника головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_2 підлягає задоволенню судом.

Керуючись ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.339-342 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву в.о. головного лікаря комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради Судовської Т.Г. про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 - задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до психіатричного закладу - структурного підрозділу Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд.6.

Повне рішення складено 22.08.2019 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя А.В.Круглікова

Присяжні: А.В.Мязіна

О.Г.Рогулін