ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 170/385/18
Позовне провадження Провадження № 2/170/20/19
Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2019 року смт. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі

головуючого - судді Жевнєрової Н.В.,

за участю - секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в смт. Шацьк цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в: Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із зазначеним позовом.

Позов обґрунтовано тим, що 23 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шацького районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис №44. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з ОСОБА_4 на ОСОБА_2. Подружжю видано свідоцтво про шлюб серії І-ЕГ №065046 від 23 жовтня 2003 року. В даному шлюбі у подружжя є двоє неповнолітніх дітей, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №137299, виданим відділом РАЦС Шацького районного управління юстиції Волинської області 06 серпня 2004 року, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ №213329, виданим відділом ДРАЦС по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 30 грудня 2011 року.

Спільне подружнє життя позивача з відповідачем виявилось невдалим. Основною причиною розірвання шлюбу є різні життєві погляди та відсутність спільних інтересів. На думку позивача, відповідач не піклується про створення нормальних сімейних взаємовідносин. За час спільного життя між подружжям не досягнуто взаєморозуміння, фактичні шлюбні відносини між ними припинено, з червня 2018 року подружжя проживає окремо. Позивач вважає, що за викладених обставин збереження шлюбу, подальше спільне життя та примирення з відповідачем неможливе, тому просить суд позов задовольнити, шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_6.

Крім того, неповнолітні діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання своїх дітей. Враховуючи місячний дохід позивача, їй важко самій утримувати дітей. Відповідач ОСОБА_2 працює молодшим інспектром Державної прикордонної служби Луцького прикордонного загону ВПС "Рівне", а тому має реальну можливість сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніїх дітей. У зв'язку з чим позивач ОСОБА_2 просить стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення старшою дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог не заперечував.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом установлено, що 23 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шацького районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис №44. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з ОСОБА_4 на ОСОБА_2. Подружжю видано свідоцтво про шлюб серії І-ЕГ №065046 від 23 жовтня 2003 рок (а.с. 8).

В даному шлюбі у подружжя є двоє неповнолітніх дітей, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №137299, виданим відділом РАЦС Шацького районного управління юстиції Волинської області 06 серпня 2004 року, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ №213329, виданим відділом ДРАЦС по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 30 грудня 2011 року (а.с. 9).

Ухвалою Шацького районного суду від 26 вересня 2018 року, за клопотанням відповідача ОСОБА_2, подружжю було надано строк для примирення три місяця. Термін для примирення закінчився 26 грудня 2018 року, однак між подружжям не досягнуто порозуміння, подружжя проживає окремо, фактичні шлюбні відносини припинено.

Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Не підлягають доказуванню, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позову.

Отже позовну вимогу про розірвання шлюбу слід задовольнити повністю і шлюб за вимогою позивача розірвати. Прізвище позивача після розірвання шлюбу слід залишити ОСОБА_2.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 проживає разом з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується довідкою №1537 від 11.072018 року, виданою Шацькою селищною радою Шацького району Волинської області (а.с.11). Батько дитини ОСОБА_2 проживає окремо.

Відповідач ОСОБА_2 офіційно працює молодшим інспектором Державної прикордонної служби Луцького прикордонного загону ВПС "Рівне", отримує дохід, проти задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів в заявленому позивачем розмірі не заперечував.

Також суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 11 липня 2018 року, до досягнення старшою дитиною повноліття.

Суд вважає визначений розмір аліментів за встановлених судом обставин достатнім та справедливим.

Батько неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не заперечує, щоб діти проживали з матір'ю, тому дітей за згодою сторін слід залишити проживати з позивачем ОСОБА_2

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 слід стягнути судовий збір в розмірі 1409, 60 грн. (одна тисяча чотириста дев'ять гривень 60 копійок).

На підставі статей 104, 105, 106, 110, 112, 113, 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 81, 141, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити повністю. Шлюб між подружжям громадянами України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 23 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шацького районного управління юстиції, актовий запис №44, розірвати.

Прізвище позивача ОСОБА_3 після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_3.

Неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, залишити проживати з матірю ОСОБА_3.

Стягувати з громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_6, фактично проживає ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 11 липня 2018 року, до досягнення старшою дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1409, 60 грн. (одна тисяча чотириста дев'ять гривень 60 копійок).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Повний текст рішення складено 15.01.2019 року.

Суддя /підпис/ ОСОБА_7 Згідно з оригіналом Суддя Шацького районного суду Волинської області Н.В.Жевнєрова