Справа №487/5545/17
Провадження №22-ц/812/307/19
У Х В А Л А

14 січня 2019 року місто Миколаїв

Суддя Миколаївського апеляційного суду Коломієць В.В., вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсними окремих пунктів рішення ММР, договору оренди землі та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Миколаївська міська рада, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов'язання знести самовільно збудовані паркани та звільнити самовільно зайняту земельну ділянку,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ММР, ОСОБА_1 про визнання недійсними окремих пунктів рішення ММР, договору оренди землі - задоволено повністю. Визнано недійсними п.п.15.2, 15.3 п.15 рішення Миколаївської міської ради від 18.06.2015 року № 48/38 "Про вилучення, надання, передачу у власність, спільну сумісну та спільну часткову власність, надання в оренду земельних ділянок громадянам, зміну цільового призначення земельної ділянки та внесення змін до рішень міської ради та виконкому міської ради по Заводському району м. Миколаєва". Визнано недійсним договір оренди землі від 08.12.2016 року № 11242, укладений між ММР та ОСОБА_1 У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ММР про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов'язання знести самовільно збудовані паркани та звільнити самовільно зайняту земельну ділянку - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Проте апеляційне провадження не може бути відкрито з наступних підстав.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення судового рішення, суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

В мотивувальній частині вказаного рішення суду зазначено, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн.

Між тим, в резолютивній частині зазначеного рішення суду не вирішено питання про стягнення судового збору.

Зважаючи на викладене, вказане є підставою для ухвалення судом додаткового рішення відповідно до ст. 270 ЦПК України.

За приписами ч. 3 ст. 365 ЦПК України, якщо під час вивчення матеріалів справи суд виявить нерозглянуті зауваження на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами, нерозглянуті письмові зауваження щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

З огляду на викладене, справа підлягає поверненню до Заводського районного суду м. Миколаєва для усунення зазначеного недоліку шляхом ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 365 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 листопада 2018 року, ухвалене за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсними окремих пунктів рішення ММР, договору оренди землі та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Миколаївська міська рада, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов'язання знести самовільно збудовані паркани та звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, повернути до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення у строк до 6 лютого 2019 року.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць