Номер провадження: 22-ц/813/6198/19
Номер справи місцевого суду: 501/3207/18
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М. І.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участі секретаря - Чепрас А.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 16 травня 2019 року про забезпечення позову (одноособово суддя Петрюченко М.І.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про зобов`язання надати інформацію,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

02.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» (далі-Товариство) про зобов`язання надати інформацію за номерами НОМЕР_1 (договір №55/64 від 10.02.2003 та НОМЕР_2 (договір №55/83 від 05.05.2004).

16.05.2018 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача подовжити строк зберігання усіх наявних у нього даних, у тому числі й технічних, як то історія викликів та повідомлень (вхідних та вихідних)/номери викликів/використовувана базова станція (мобільна сота)/азимут надходження сигналу щодо наданих ОСОБА_1 послуг, як загалом так і за окремими операціями у період з 01.11.2014 року до 01.04.2018 року, та, за наявності більш ранній період, за номерами НОМЕР_1 (договір №55/64 від 10.02.2003) та НОМЕР_2 (договір №55/83 від 05.05.2004) до моменту вирішення справи по суті та заборони вчиняти будь-які дії, як то знищення чи зміна стану зберігання щодо усіх наявних у відповідача даних, у тому числі й технічних, як то історія викликів та повідомлень вхідних та вихідних)/номери викликів/використовувана базова станція (мобільна сота)/азимут надходження сигналу щодо наданих ОСОБА_1 послуг, як загалом так й за окремими операціями у період з 01.11.2014 року до 01.04.2018 року, та, за наявності, більш ранній період, за номерами НОМЕР_1 (договір №55/64 від 10.02.2003) та НОМЕР_2 (договір №55/83 від 05.05.2004) до моменту вирішення справи по суті.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області 16.05.2019 року задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Суд зобов`язав Товариство подовжити строк зберігання усіх наявних у нього даних, у тому числі й технічних, як то історія викликів та повідомлень (вхідних та вихідних)/номери викликів/використовувана базова станція (мобільна сота)/азимут надходження сигналу щодо наданих ОСОБА_1 послуг як загалом так й за окремими операціями у період з 01.11.2014 року до 01.04.2018 року, та, за наявності більш ранній період за номерами НОМЕР_1 (договір №55/64 від 10.02.2003) та НОМЕР_2 (договір №55/83 від 05.05.2004) до моменту вирішення справи по суті і заборонив Товариству вчиняти будь-які дії, як то знищення чи зміна стану зберігання щодо усіх наявних у відповідача даних, у тому числі й технічних, як то історія викликів та повідомлень вхідних та вихідних)/номери викликів/використовувана базова станція (мобільна сота)/азимут надходження сигналу щодо наданих ОСОБА_1 послуг як загалом, так й за окремими операціями у період з 01.11.2014 року до 01.04.2018 року, та, за наявності більш ранній період за номерами НОМЕР_1 (договір №55/64 від 10.02.2003) та НОМЕР_2 (договір №55/83 від 05.05.2004) до моменту вирішення справи по суті.

Товариство не погодилось з ухвалою суду від 16.05.2019 року і в особі представника подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга представника Товариства зазначає:

Суд розглянув заяву про забезпечення позову за відсутності учасників справи.

Предмет заяви про забезпечення позову про зобов`язання із забороною на здійснення певних дій апелянтом стосуються вузько направлених технічних методів і без надання відповідних пояснень відповідача, забезпечення позову у спосіб, який просить позивач, здійснити неможливо.

Суд проігнорував те, що у справі відсутній відзив на позовну заяву, а також клопотання відповідача щодо ознайомлення з матеріалами справи та надання часу для надання відзиву на позовну заяву.

Приймаючи до уваги технічну специфіку предмету заяви про забезпечення позову, а також те, що вимогами такої заяви передбачені певні обмеження прав та законних інтересів Товариства, як одного з найкрупніших операторів стільникового зв`язку України, що може негативно вплинути, як на ділову репутацію компанії так і на операційну діяльність, пов`язану із забезпеченням якісного зв`язку, Товариство вважає ігнорування судом під час прийняття ухвали про забезпечення позову, за відсутності пояснень та доводів, що стосуються технічної сторони цього питання, є грубим порушенням норм чинного законодавства, принципу об`єктивності та неупередженості суду.

Відповідач, у порушення ст. ст. 187,190 ЦПК України, не отримав копію позовної заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить не брати до уваги скаргу відповідача і повернути її відповідачу, закрити апеляційне провадження і залишити ухвалу без змін, зазначаючи:

Скаргу оформлено з порушенням ст. 356 ЦПК України щодо її форми та змісту.

Відповідно до п. 1 ч.5 ст. 357 ЦПК України скарга підлягає поверненню заявнику, оскільки підписана особою, яка не має права її підписувати.

Відповідач вводить суд в оману, маніпулюючи непідтвердженими доказами стосовно реєстраційної відмітки, незаконності застосування засобу забезпечення позову, що суд мав проконсультуватися з відповідачем щодо можливості виконання таких дій.

Незрозуміло яким чином відсутність відзиву на позовну заяву та наявність клопотань про відкладення розгляду справи може вплинути на забезпечення позову, оскільки ухвала не вирішує справу по суті, відповідач свідомо не зазначає, що суд задовольнив клопотання, оскільки судове засідання 24.04.2019 року не відбулося і це питання не стосується предмету розгляду скарги. Відповідачем не надано доказів чинення опору чи обмеження з боку суду щодо надання можливості ознайомитись із матеріалами справи.

Посилання на ч.4 ст. 153 ЦПК України не є вірним, оскільки суд саме на підставі цієї норми призначив судове засідання на 24.04.2019 року, однак відповідач не з`явився, що призвело до відкладення розгляду справи, а ухвала суду від 16.05.2019 року є проведенням судового засідання, яке почалося 15.05.2019 року.

Термін подання відповідачем відзиву на позовну заяву давно минув, відповідач відзиву не надавав, що свідчить про його незацікавленість у розгляді справи. Звинувачення відповідача, що позовна заява до нього не надійшла не підтверджуються доказами. Відповідач бреше щодо неможливості виконання ухвали суду, натякаючи, що це «суперечить технічним можливостям оператора», не роз`яснюючи що саме він має на увазі, а зазначає бездоказові припущення.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову виходив з того, що є підстави вважати, що інформація, яка є у відповідача і яка впливає на розгляд спору, може бути знищена відповідачем у зв`язку із терміном зберігання (а.с.116-118 т.1).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції у цій частині з таких підстав.

Суд, за заявою учасника справи має право вжити передбачених ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. ст. 151, 152 ЦПК України у редакції, чинній на час прийняття ухвали, ст. ст. 149, 250 ЦПК України).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Суд, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

З матеріалів справи вбачається, щоміж сторонами виник спір про: зобов`язання Товариство надати позивачу безкоштовно, в електронному або паперовому вигляді, у вигляді роздруківки, історії викликів та повідомлень (вхідних та вихідних) за номерами НОМЕР_1 (договір №55/64 від 10.02.2003) та НОМЕР_2 (договір №55/83 від 05.05.2004), за максимально можливий термін (але не менше, як за три роки) від поточного часу із зазначенням номерів викликів, використовуваної базової станції (мобільної соти) та азимуту надходження сигналу, а також змістом повідомлень вищезазначеної операції (кожної) та усю без виключення іншу наявну у відповідача інформацію, у тому числі й технічну щодо наданих позивачу послуг, як загалом, так і за окремими операціями; стягнення з відповідача 3 600 гривень за неналежне виконання умов договору (а.с.1-3 т.1).

Таким чином, предметом спору у даній справі, зокрема, є надання відповідачем певної інформації стосовно історії викликів та повідомлень (вхідних та вихідних) за номерами НОМЕР_1 (договір №55/64 від 10.02.2003) та НОМЕР_2 (договір №55/83 від 05.05.2004).

Зважаючи на те, що між сторонами дійсно виник спір з приводунадання відповідачем певної інформації стосовно історії викликів та повідомлень (вхідних та вихідних) за номерами НОМЕР_1 (договір №55/64 від 10.02.2003) та НОМЕР_2 (договір №55/83 від 05.05.2004), зазначена інформація має певний строк зберігання і може бути знищена відповідачем за спливом строку зберігання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача продовжити строк зберігання інформації із забороною вчиняти дії щодо її знищення та зміни стану.

Доводи представника відповідача у скарзі про те, що:суд розглянув заяву про забезпечення позову за відсутності учасників справи, проігнорував відсутність відзиву і клопотання відповідача про надання позовної заяви; забезпечення позову шляхом зобов`язання із забороною на здійснення певних дій стосується вузько направлених технічних методів і без надання відповідних пояснень відповідача, забезпечення позову у спосіб, який просить позивач, здійснити неможливо; не взяв до уваги технічну специфіку предмету заяви про забезпечення позову, - не заслуговують на увагу.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ст. 153 ч.1 ЦПК України).

Скарга відповідача не містить обґрунтованих доводів і доказів стосовно того, що забезпечення позову у спосіб, який просить позивач і який застосував суд, неможливо здійснити технічно.

Доводи відповідача стосовно надання копії позовної заяви, відзиву на позов не стосуються питань забезпечення позову.

Оскільки забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду, беручи до уваги, що між сторонами дійсно виник спір з приводу надання інформації, якою володіє відповідач, позивач не може впливати на процеси у разі знищення відповідачем інформації, яку просить витребувати позивач, побоювання позивача, що у разі, якщо його позов не буде забезпечений, є реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, слід визнати обґрунтованими.

Доводи позивача у відзиві про те, що: скаргу слід повернутивідповідачу і закрити апеляційне провадження, оскільки скарга не відповідає нормам процесуального закону, - не заслуговують на увагу.

Скарга представника відповідача за формою та змістом відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, підписана повноважною особою відповідача (а.с. 1-5,10,11 т.2).

Доводи стосовно обґрунтованих підстав для забезпечення позову, прийняті до уваги судом апеляційної інстанції.

Разом з тим, ухвала про забезпечення позову підлягає зміні з виключенням із резолютивної частини ухвали суду «за наявності більш ранній період», оскільки такий захід забезпечення позову не відповідає вимогам співмірності із заявленими позовними вимогами (ст. 150 ч.3 ЦПК України), виходить за межі позовних вимог (а.с.2,3 т.1).

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦПК України).

Підставами для зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ст. 376 ч.1 п.п.1-4, ч.4 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що ухвала суду про забезпечення позову в частині забезпечення позову «за наявності більш ранній період» не відповідає вимогам закону, резолютивна частина ухвали суду в цій частині підлягає зміні з виключенням зазначеного висновку, а в інший частині, ухвала суду підлягає залишенню без змін.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.1, 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» - задовольнити частково.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 16 травня 2019 року про забезпечення позову - змінити, виключити з резолютивної частини ухвали суду «за наявності більш ранній період», в іншій частині - ухвалу Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 16 травня 2019 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 29.11.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Є.С. Сєвєрова