Справа № 183/230/19
№ 2-ві/183/8/19
У Х В А Л А

19 серпня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Чебикіна Сергія Віталійовича про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Городецького Дмитра Ілліча, -

в с т а н о в и л а:

17 квітня 2019 року до канцелярії Новомосковського міськрайонного суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Чебикіна С.В. про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Городецького Д.І.

В обґрунтування своєї заяви представник відповідача посилається на те, що в провадженні Новомосковського міськрайонного суду, під головуванням судді Городецького Д.І. знаходиться цивільна справа №183/230/19 за позовом ОСОБА_2 до Піщанської сільської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , третя особа - державний реєстратор Співак Світлана Генадіївна, приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Наталія Володимирівна про визнання недійсними рішень.

Так, заявник наполягає на тому, що під головуванням судді Городецького Д.І. розглядалася цивільна справа № 183/7939/14 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції, Новомосковської районної державної адміністрації, треті особи - ОСОБА_7 , приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Казак Ірина Юріївна, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Михайлець Ксенія Олександрівна про визнання недійсним та скасування свідоцтва, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, скасування державної реєстрації, зобов`язання вчинити певні дії, витребування нерухомого майна, визнання права власності на земельну ділянку.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі судді Городецького Д.І. від 17 жовтня 2016 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.12.2017 року, позов задоволено частково.

Проте, своєю постановою від 07.11.2018 року Верховний Суд рішення судів першої та апеляційної інстанція в частині задоволення позову ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку та витребування землі від ОСОБА_5 та ОСОБА_1 скасував, і в цій частині позову відмовив.

Крім того, в порушення вимог ч.2 ст. 190 ЦПК України, суд не надіслав відповідачу ОСОБА_1 копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів, чим порушив процесуальні права останньої, а тому у представника відповідача такі дії судді викликають сумнів у його неупередженості та об`єктивності.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, однак їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов до наступного висновку.

Так, у відповідності ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, о розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу у цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Однією з процесуальних форм забезпечення об`єктивності та неупередженості судового розгляду є гарантоване законом право відводу у визначених законом випадках.

Як випливає зі змісту норм ЦПК України, відвід судді є одним з механізмів, що забезпечує законність та обґрунтованість судового рішення.

Між тим, доводи представника відповідача Чебикіна С.В., викладені у його заяві про відвід судді Городецького Д.І., не можуть бути розцінені судом, як обставина, що викликає сумнів в неупередженості судді, являються його думкою та припущеннями, які суд розцінює, як незгоду з процесуальними рішеннями, прийнятими у цивільній справі № 183/7939/14, а участь судді у розгляді іншої цивільної справи, по якій ним приймалося рішення, не є перешкодою для розгляду справи, учасниками якої є ті ж самі сторони.

Крім того, посилання представника відповідача на порушення судом вимог ч.2 ст. 190 ЦПК України спростовується матеріалами справи, зокрема про те, що на адресу відповідача було надіслано копію ухвали про відкриття провадження разом з позовною заявою свідчить рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу ОСОБА_1 поштового відправлення (а.с.146), а додатки до позову направлялися позивачем разом із позовною заявою усім учасникам справи (а.с.116).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 260 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити представникові відповідача ОСОБА_1 - адвокату Чебикіну Сергію Віталійовичу в задоволенні заяви про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Городецького Дмитра Ілліча.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сорока О.В.