Дата документу 08.01.2019
Справа № 320/8214/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року місто Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі головуючого судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання - Левандовська О.М.,

розглянувши у відкритому засіданні клопотання Акціонерного товариства «Мелітопольський м'ясокомбінат» про вирішення питання про компенсацію судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Мелітопольський м'ясокомбінат» про визнання договору позики неукладеним,

за участі:

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника АТ «Мелітопольський м'ясокомбінат» - Галяк О.М., -

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «Мелітопольський м'ясокомбінат» звернувся до суду зі заявою, в якій просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Мелітопольський м'ясокомбінат» суму судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1200,00 грн.; залучити до матеріалів цивільної справи № 320/8214/18 оригінал акту виконаних робіт про надання правової допомоги від 06.12.2018 до договору про надання правових послуг адвоката від 30.10.2018 (детальний опис послуг, наданих адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги);

Свої вимоги мотивував тим, що 05.12.2018 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Мелітопольський м'ясокомбінат», про визнання договору позики неукладеним, залишено без розгляду. У своєму відзиві на позовну заяву від 02.11.2018 відповідач зазначав, що попередня орієнтовна сума судових витрат, які АТ «Мелітопольський м'ясокомбінат» очікує понести у зв'язку з розглядом справи складає 5000,00 грн. На теперішній час загальна сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яку АТ «Мелітопольський м'ясокомбінат» понесло у зв'язку з розглядом справи складає 1200,00 грн.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заперечував проти задоволення клопотання АТ «Мелітопольський м'ясокомбінат» про стягнення суми судових витрат на професійну правничу допомогу. Зазначив, що у серпні 2018 було подано позов АТ «Мелітопольський м'ясокомбінат» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики. В подальшому вона подала даний позов до АТ «Мелітопольський м'ясокомбінат» про визнання договору позики неукладеним, який пізніше у зв»язку з неможливістю об»єднання вказаних позовних заяв залишила без розгляду. Даний факт вказує на відсутність такої ознаки як необґрунтованість дій позивача. Крім того, вказує на необґрунтованість послуг, вказаних у перших двох пунктах акту виконаних робіт, наданого відповідачем, оскільки вивчення питань позову відбулося відповідачем при подачі ними позову в серпні 2018 року.

Галяк О.М. у судовому засіданні наполягала на задоволенні поданого АТ «Мелітопольський м'ясокомбінат» клопотання.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Мелітопольський м'ясокомбінат», про визнання договору позики неукладеним, залишено без розгляду.

Відповідно до ч.3 ст. 257 ЦПК України, в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу, під час винесення зазначеної ухвали не вирішувалося (а.с.33).

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно ч.6 ст.142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п'ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв'язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев'ятої статті 141 цього Кодексу.

За змістом ч. 5 ст. 142 ЦПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов'язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред'явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету обмеження прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Відповідачем не було подано суду жодного доказу в підтвердження необґрунтованості дій позивача, як на підставу для відшкодування понесених відповідачем витрат на надання правової допомоги.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами . Крім прав та обов'язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації. Крім того, звернення до суду з позовом є суб'єктивним правом позивача, гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Позивачка ОСОБА_1, скористалась своїм правом і подала заяву про залишення позову без розгляду.

Отже подання заяви про залишення позову без розгляду є правом позивача і формою закінчення справи без ухвалення рішення та без з'ясування обставин, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються, що не свідчить про необґрунтованість дій та зловживання правами ОСОБА_1

Крім того,суд приймає до уваги доводи представника позивача про те, що , що у серпні 2018 було подано позов АТ «Мелітопольський м'ясокомбінат» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики. В подальшому вона подала даний позов до АТ «Мелітопольський м'ясокомбінат» про визнання договору позики неукладеним, який пізніше у зв»язку з неможливістю об»єднання вказаних позовних заяв залишила без розгляду.

Таким чином, звернення до суду з позовом за захистом порушених цивільних прав та подальше залишення позову без розгляду не може вважатись необґрунтованими діями особи.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення клопотання Акціонерного товариства «Мелітопольський м'ясокомбінат» про вирішення питання про компенсацію судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Мелітопольський м'ясокомбінат», про визнання договору позики неукладеним, - відсутні.

Враховуючи вищенаведене , керуючись ст. ст. 13,43,49, 137, 142,270 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У клопотанні Акціонерного товариства «Мелітопольський м'ясокомбінат» про вирішення питання про компенсацію судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Мелітопольський м'ясокомбінат», про визнання договору позики неукладеним - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Ю.В. Ковальова