Дата документу 12.11.2019 Справа № 554/6791/17
Провадження № 4-с/554/83/2019
УХВАЛА

іменем України

12 листопада 2019 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Андрієнко Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Карабаш О.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

державного виконавця Ягуніної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Ягуніної О.В., заінтересована особа Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго», про скасування постанови в частині накладення арешту на рахунок для виплати заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В :

01 листопада 2019 року заявник звернувся до суду з вищевказаною скаргою, у якій просить визнати протиправними дії державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області Ягуніної О.В. щодо накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунку для виплати заробітної плати; скасувати постанову державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області Ягуніної О.В. від 18.09.2019 року в частині накладення арешту на рахунок для виплати заробітної плати; вирішити питання про судові витрати. Одночасно з цим просить поновити пропущений строк для подання скарги.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 09.10.2019 року заявнику стало відомо, що на картковий рахунок, на який зараховується заробітна плата, накладено арешт постановою державного виконавця, у свою чергу, оскільки проживає в смт.Шишаки Полтавської області, та прибути до м.Полтави зміг лише 31.10.2019 року і цього ж дня отримав постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа по справі №554/6791/17, виданого 17.01.2019 року. З діями державного виконавця категорично не згоден, вважає їх незаконними з таких підстав. Жодних документів за виконавчим провадженням до 31.10.2019 року, а також рішення суду він не отримував та йому про це не було відомо. Водночас, постановою державного виконавця накладений арешт на картковий рахунок, на який зараховується заробітна плата, що є єдиним джерелом доходу сім`ї, зняти ці кошти немає можливості, рахунок заблоковано. Згідно з довідкою банку всі рахунки заявника арештовано, в тому числі картка для виплат, на яку надходить заробітна плата. Наразі заявник, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, сім`я якого є багатодітною, залишись без коштів для існування. На підставі викладеного, звернувся за захистом до суду та просить задовольнити скаргу. Також, оскільки проживає в іншому населеному пункті, й дізнався про обставини накладення арешту 31.10.2019 року, а про заблокування картки стало відомо 09.10.2019 року, у зв`язку з чим для отримання копії оскаржуваної постанови та звернення до суду необхідний був певний час, просить поновити строк для оскарження.

04 листопада 2019 року ухвалою суду відкрито провадження та призначено скаргу до судового розгляду (а.с.106).

Від представника Шевченківського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області до суду надійшли письмові заперечення на скаргу, у яких зі скаргою не погодився, заперечує проти доводів, наведених у скарзі з таких підстав. На виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №59105924, відкрите на підставі виконавчого листа №554/6791/17, виданого Октябрським районним судом м.Полтави від 11.04.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ заборгованості на загальну суму 37690,61 грн. Державним виконавцем 16.05.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку направлено сторонам, а також 18.09.2019 року винесено постанову про арешт коштів боржника, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, в тому числі на розрахункові, поточні, вкладні/депозитні, карткові, особові рахунки, які відкриті в банку, крім рахунків для соціальних виплат, заробітної плати та пенсії, яку направлено на виконання в установи банків. 16.10.2019 року винесено постанову ро звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено за місцем роботи боржника. Таким чином, накладено арешт не на рахунок, а на грошові кошти, що містяться на рахунках. Враховуючи викладене, вважає, що державний виконавець в межах наданих йому повноважень правомірно наклав арешт на кошти боржника, при цьому, в постанові міститься зазначення не здійснювати арешт коштів, які містяться на рахунках, накладення арешту або звернення стягнення на які заборонено законом. На підставі викладеного, просить відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі (а.с.112-115).

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 скаргу підтримав, надавши пояснення аналогічні викладеним у скарзі. Пояснив суду, що боржник фактично повністю не має можливості отримати заробітну плату, оскільки вказаний картковий рахунок заблоковано внаслідок накладеного арешту. Просив скаргу задовольнити та визнати дії державного виконавця протиправними, скасувати накладений арешт на зарплатний рахунок, оскільки вважає, що останній наклав арешт на всі грошові кошти на рахунках боржника, що призвело до неможливості отримання ним заробітної плати взагалі. Також просив поновити пропущений з поважних причин строк звернення до суду зі скаргою.

Державний виконавець Шевченківського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області Ягуніна О.В. у судовому засіданні зі скаргою не погодилась, надавши пояснення, аналогічні викладеним у письмових запереченнях, просила відмовити у задоволенні вимог скарги.

Заінтересована особа - стягувач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» свого представника у судове засідання не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв не надходило, причини неявки суду невідомі.

Неявка вказаних осіб відповідно до положень ч.2 ст.450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Вислухавши пояснення заявника, державного виконавця, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, а також заперечення на скаргу, об`єктивно оцінивши зібрані докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, в їх сукупності, а також надані матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В силу положень ст.5 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч.1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів скарги, у Шевченківському ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області на виконанні перебуває виконавче провадження №59105924, відкрите на підставі виконавчого листа №554/6791/17, виданого Октябрським районним судом м.Полтави від 11.04.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованості в розмірі 37690,61 грн. Вказаний виконавчий документ виданий на підставі заочного рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 11.04.2018 року, яке набрало законної сили 14.05.2018 року(а.с.87-88).

18 вересня 2019 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області Ягуніною О.В. винесено постанову про арешт грошових коштів боржника ОСОБА_1 , що обліковуються на всіх рахунках клієнта, в тому числі на розрахункові, поточні, вкладні/депозитні, карткові, особові рахунки, які відкриті в банку, крім рахунків для соціальних виплат, заробітної плати та пенсії та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом та належить боржнику (а.с.98).

Листом АТ КБ «Приватбанк» від 09.10.2019 року №PCRLO2C9SQ6EMRMA заявника повідомлено, що станом на 09.10.2019 року на картковому рахунках ОСОБА_1 накладений арешт, а також, що на рахунок № НОМЕР_1 надходить заробітна плата (а.с.104). Крім того, згідно з листом банку від 09.10.2019 року №U0IORVAF3MNS3F8G станом на 09.10.2019 року залишок коштів на зарплатному рахунку ОСОБА_1 становить 10316,25 грн. (а.с.103).

З наданих до скарги копій документів слідує, що на виконання наведеної постанови від 18.09.2019 року арешт був накладений також на кошти, що знаходяться, зокрема, на картковому рахунку (картка для виплат, на яку надходить заробітна плата) № НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я ОСОБА_1 у АТ КБ «Приватбанк».

Боржник ОСОБА_1 вважає арешт зарплатного рахунку, з якого він отримує заробітну плату за основним місцем роботи у Комунальному некомерційному підприємстві «Шишацька центральна районна лікарня» (а.с.101), є протиправним.

31.10.2019 року боржник звернувся до державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області із заявою щодо усунення порушень законодавства та зняття арешту з зарплатного рахунку, який заблоковано, зазначивши, що заробітна плата є єдиним джерелом доходу його багатодітної сім`ї, на що отримав від державного виконавця лише копію постанови про арешт від 18.09.2019 року, у зв`язку з чим і звернувся до суду (а.с.99, 100, 102).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з частиною другою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Суд, враховуючи наведені норми законів та обставини справи, вважає, що дії державного виконавця по винесенню постанови про арешт коштів боржника від 18.09.2019 року в цілому відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», якими визначаються заходи примусового виконання рішень та загальний порядок звернення стягнення на майно боржника.

Однак, як встановлено під час розгляду скарги, на картковий рахунок заявника ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (картка для виплат), який відкритий у АТ КБ «Приватбанк», проводиться зарахування заробітної плати, про що свідчить довідка банку від 09.10.2019 року (а.с.104).

Також заявник у судовому засіданні пояснив, що кошти, які він отримує як заробітну плату, перераховуються йому саме на зазначений рахунок № НОМЕР_1 , та окрім зарплати на вказаний рахунок інших надходжень немає. Фактично рахунок заблоковано, зняття грошових коштів неможливе, через арешт даного рахунку боржник позбавлений можливості розпоряджатися своєю зарплатою, та немає інших джерел доходу і фактично позбавлений засобів до існування та забезпечення своєї багатодітної сім`ї.

Вказані обставини не були встановлені на час винесення постанови та не враховані державним виконавцем під час розгляду звернення боржника від 31.10.2019 року.

Розділом IX Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, зокрема умови, порядок, розмір такого стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст.2, ч.2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 року № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961 року, дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про оплату праці» забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Державним виконавцем не було доведено, що грошові кошти, які перебувають на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , мають інше походження, ніж заробітна плата.

Враховуючи зазначене вище, в результаті накладеного арешту вказаного вище рахунку ОСОБА_1 не враховано встановлених законом обмежень щодо арешту коштів із заробітної плати боржника, в той час як арешт накладений в межах загальної суми заборгованості за виконавчим документом.

За наведених обставин, ОСОБА_1 фактично позбавлений можливості отримувати гарантовану законом частину його доходу із заробітної плати, як засобу до існування, що є суттєвим порушенням його прав.

Таким чином, накладення арешту та утримання всього розміру заробітної плати, яка зараховується на відповідний банківський рахунок боржника, без врахування вищевказаних вимог чинного законодавства, є неправомірним.

Водночас, вимоги скарги щодо визнання протиправними дій державного виконавця по винесенню постанови про арешт грошових коштів задоволенню не підлягають, оскільки саме по собі винесення постанови про арешт коштів боржника від 18.09.2019 року, як захід примусового виконання рішень, було здійснено із дотриманням загального порядку звернення стягнення на майно боржника. Разом із тим, така заборона щодо арешту грошових коштів на рахунках боржника в цілому є вимогою на майбутнє, проте грошові кошти, які можуть надійти на рахунки, можуть мати й інше походження, ніж зарплата і відповідно на них може бути звернуте стягнення.

Беручи до уваги викладене, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємному зв`язку, суд дійшов до висновку, що державним виконавцем не вжито передбачених законом заходів щодо забезпечення ефективного здійснення виконавчих дій в частині недопущення порушення законних прав і інтересів боржника під час виконавчого провадження, спрямованих на недопущення подальшого арешту всіх грошових коштів на зарплатному рахунку, які є отриманою боржником заробітною платою, згідно вимог Закону.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги і вважає необхідним зобов`язати державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом скасування арешту з грошових коштів боржника на рахунку № НОМЕР_1 в частині сум, які надходять на рахунок як заробітна плата, в межах, гарантованих Законом.

Крім того, у скарзі заявник просив поновити пропущений строк для подання скарги.

Враховуючи, що 09.10.2019 року боржнику стало відомо про арешт грошових коштів на рахунку, а 31.10.2019 року заявником було фактично отримано копію постанови державного виконавця від 18.09.2019 року про арешт коштів боржника, у зв`язку з чим останній звернувся із оскарженням дій та рішень державного виконавця, а тому в даному випадку суд вважає можливим задовольнити клопотання заявника та поновити йому пропущений строк звернення до суду зі скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк для подачі скарги до суду на дії державного виконавця.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Ягуніної О.В., заінтересована особа Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго», про скасування постанови в частині накладення арешту на рахунок для виплати заробітної плати задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений на зарплатний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк», що належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні вимог про визнання протиправними дій державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області Ягуніної О.В. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повна ухвала складена 12 листопада 2019 року.

Суддя: Г.В. Андрієнко