ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

20 листопада 2019 року

м. Харків

Справа № 615/566/18

Провадження № 22-з/818/364/19

Категорія: договірні

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Фермерського господарства «Велес-В» - Прокопченко Карини Артурівни

про ухвалення додаткового рішення

у цивільній справі № 615/566/18 за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Фермерського господарства «Велес-В» про визнання недійсним договору користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, скасування його державної реєстрації, визнання поновленим договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди,-

встановив:

18.04.2018 року ПСП «Нове життя» звернулося з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ФГ «Велес-В» в якому просило визнати недійсним договір користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) на земельну ділянку площею 5,94 га, кадастровий номер :02:000:0441, укладений між ФГ "Велес-В" та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , зареєстрований 05.04.2018 року за № 25672498 та скасувати його державну реєстрацію; визнати поновленим договір оренди землі на земельну ділянку 5,94 га, кадастровий номер :02:000:0441, від 31.12.2005 року, зареєстрований 31.01.2008 року за № 31 та визнати укладеними додаткові угоди від 01.10.2017 року до договору оренди землі від 31.12.2005 року .

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 08 листопада 2018 року в задоволені позову відмовлено.

Додатковим рішенням Валківського районного суду Харківської області від 26 листопада 2018 року заяву Фермерського господарства «Велес-В» про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Валківського районного суду Харківської області від 14 лютого 2019 року вирішено питання про розподіл судових витрат. Суд вирішив: покласти судовий збір на ПСП «Нове життя».

В апеляційній скарзі ПСП «Нове життя» просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року заяву приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» про відмову від позову задоволено.

Прийнято відмову ПСП «Нове життя» від позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Фермерського господарства «Велес-В» про визнання недійсним договору користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, скасування його державної реєстрації, визнання поновленим договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди. Рішення Валківського районного суду Харківської області від 08 листопада 2018 року визнано нечинним. Закрито провадження у справі № 615/566/18.

24.09.2019 року представник відповідачів адвокат Прокопченко К.А. подала заяву про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу понесених ФГ «Велес-В» у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

24.09.2019 року представник відповідачів адвокат Прокопченко К.А. звернулася у суд апеляційної інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 615/557/18 в частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу понесених ФГ «Велес-В» на стадії апеляційного перегляду справи.

Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи своєчасно та належними чином.

Суд апеляційної інстанції розглядає заяву за їх відсутності, оскільки, у відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає цьому розгляду.

Представник позивача - адвокат Єршова О.І. надала письмові пояснення в яких проти задоволення заяви заперечувала, просила залишити її без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, вважає, що заява представника відповідачів підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 та п. 3 ч. 1, ч. 4 ст. 270 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи судом апеляційної інстанції, під час постановлення ухвали про закриття провадження у справі, питання про розподіл між сторонами не вирішувалося.

У заяві про ухвалення додаткового рішення адвокат Прокопченко К.А. просить стягнути з позивача на користь відповідача ФГ «Велес-В» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн., понесені останнім на стадії апеляційного перегляду справи, посилаючись на те, що матеріали справи містять належні докази щодо понесення відповідачем таких витрат, однак позивачем не відшкодовані. Вважає, що позивач відмовившись від позову на стадії апеляційного перегляду судового рішення намагався уникнути відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, так як розумів, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, оскільки з урахуванням вже існуючої практики, будь-які правові підстави для задоволення цього позову були відсутні.

Так. відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною четвертою статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Частинами 5, 6 статті 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське об`єднання. Від імені адвокатського об`єднання договір про надання правової допомоги підписується учасником адвокатського об`єднання, уповноваженим на це довіреністю або статутом адвокатського об`єднання.

Адвокатське об`єднання може залучати до виконання укладених об`єднанням договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське об`єднання зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.

Згідно статті 26 цього Закону документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом статті 30 цього Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За умовами ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Так, матеріали справи містять довіреність від 01.06.2018 року з терміном дії до 31.12.2021 року Фермерського господарства «Велес-В» на ім`я адвоката ОСОБА_4 керуючого партнера Адвокатського об`єднання «КОРТ РАЙДЕР» (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 360 від 08.07.2011 р., видане Сумською обласною КДКА), (т. 2 а.с. 78,79), договір про надання правової допомоги № 30/17 від 01.08.2017 року (т. 2 а.с.74-75) , акт приймання передачі наданих послуг до цього договору від 17.04.2019 року, рахунок-фактура № 615/566/18 від 17.04.2019 року, платіжний документ (квитанція) № 414 від 22.07.2019 року (т. 3 а.с. 120-122).

Надані документи відповідно до положень ст. 15, 77 ЦПК України є належними доказами у даній справі щодо сплати грошових коштів ФГ «Велес-В» за надання професійної правничої допомоги Адвокатському об`єднанню «КОРТ РАЙДЕР» в особі керуючого партнера адвоката Прокопченка С.В.

ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати застосовує критерії на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК).

Заперечення позивача проти заяви щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу зводяться лише до незгоди з їх відшкодуванням, тобто доводи відповідача на користь якого адвокат просить стягнути витрати на правничу допомогу, не спростовано.

Таким чином у відповідності до вимог ст. 137 ЦПК України, відповідачем ФГ «Велес-В», в особі його представника адвоката Прокопченко К.А., надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тому колегія суддів вважає, що судові витрати у розмірі 7 000 грн., понесені на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції підлягають стягненню з позивача на користь відповідача ФГ «Велес-В» .

Керуючись ст. ст. 137,141, 142, ч. 2 ст. 255, ст.ст. 260, 261, п. 3 ч. 1, ч. 4 ст. 270, ст. ст. 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Фермерського господарства «Велес-В» - адвоката Прокопченко Карини Артурівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 615/566/18 задовольнити.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» () на користь Фермерського господарства «Велес-В» () судові витрати у розмірі 7 000 (сім тисяч) грн., понесені на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 листопада 2019 року.

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина