Справа № 2-1622/98
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі головуючого судді- Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Добривечір А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Жовтневого районного суду міста Києва від 26.04.1996 р. в рамках цивільної справи 2-1622/98, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 2-1622/98.

29.01.2018 р. адвокат Вайнер О.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рамках надання правової допомоги звернувся до суду із клопотанням, в якому просить скасувати заходи забезпечення позову вжиті Ухвалою Жовтневого районного суду м. Києва від 26.04.1996 р. під час розгляду справи.

Обґрунтовуючи клопотання посилається на те, що під час постановлення ухвали про залишення позову без розгляду не було вирішено питання щодо скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна, а тому просить суд своєю ухвало скасувати вжиті заходи забезпечення позову, скасувавши арешт на домоволодіння та земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 ; ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 ; ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 ; ОСОБА_2 по АДРЕСА_4 .

В судове засідання сторони не з`явились, від представника ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд заяви за його відсутності, в якій вимоги заяви підтримав, просив її задовольнити. Від інших учасників судова кореспонденція повернулась, за неврученням поштового відправлення, через закінчення встановленого строку зберігання.

Дослідивши подане клопотання та матеріали додані до клопотання, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання 26.04.1996 р. Жовтневим районним судом м. Києва в рамках розгляду цивільної справи були вжиті заходи забезпечення позову у вигляді арешту на домоволодіння та земельні ділянки розташовані за адресами та що належать: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 ; ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 ; ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 ; ОСОБА_2 по АДРЕСА_4 .

Накладення арешту підтверджується інформацією з державного реєстру прав власності 09.11.2004 р. 12:25:24 за № 1451342 реєстратор - Перша київська державна нотаріальна контора, було внесено запис про накладання арешту (архівний запис) на будинок, який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності за адресою: АДРЕСА_4 на підставі Ухвали № б/н від 14.05.1996 р., Нарсуд , р-н Жовтневий.

02.11.2018 р. в рамках надання правової допомоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було виявлено інформацію про те, що 09.11.2004 р. 12:25:24 за № 1451342 реєстратор - Перша київська державна нотаріальна контора, було внесено запис про накладання арешту (архівний запис) на будинок, який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності за адресою: АДРЕСА_4 на підставі Ухвали № б/н від 14.05.1996 р., Нарсуд, р-н Жовтневий.

На адвокатський запит № б/н від 08.11.2018 р. до Першої Київської Державної нотаріальної контори адвокату була надана відповідь, що арешт був накладений на підставі Постанови Жовтневого районного суду м. Києва від 26.04.1996 р., а до відповіді було додано копію Ухвали № б/н від 26.04.1996 р. судді Жовтневого районного суду м. Києва Стрижко С.І. у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_7 , 3-ої особи ОСОБА_2 , Київське міське управління земельних ресурсів, про встановлення порядку користування і меж земельної ділянки.

В свою чергу, на адвокатський запит № б/н від 08.11.2018 р. до Солом`янського районного суду міста Києва (архів) була надана відповідь про те, що на підставі наказу ДСА, затвердженого 11.02.2010 № 22 Міністерством юстиції України від 03.03.2010 р. № 201/17496 «Про затвердження переліку судових справ та документів із зазначенням строків зберігання, вилучені для знищення як такі, що не мають культурної цінності та втратили практичне значення» вищевказана цивільна справа була знищена, ухвала про накладення арешту відсутня, що унеможливлює виконання запиту.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи, у 1996 році ОСОБА_1 разом зі своїм сусідом ОСОБА_3 дійсно звертались до Жовтневого районного суду міста Києва з позовом до відповідачів про визначення порядку користування земельними ділянками (головуюча суддя Стрижко С.І.). В рамках розгляду справи за клопотанням позивачів було накладено арешт на домоволодіння та земельні ділянки, які належали сторонам та третій особі на підставі ст.ст. 149, 152 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент винесення ухвали).

В подальшому, справа була передана за підсудністю Старокиївському районному суду, а потім до Подільського районного суду, який закінчив розгляд справи, а саме, позовну заяву Позивачів було залишено без розгляду.

Одночасно, з винесенням ухвали про залишення позову буз розгляду судом не було скасовано заходи забезпечення позову, які були застосовані у справі відносно земельних ділянок та домоволодінь сторін та третіх осіб.

У відповідності до ст. 155 ЦПК України (в редакції на час винесення зазначеної ухвали), якою позов було залишено без розгляду: «Ухвала про забезпечення позову може бути скасована судом, який розглядає справу. Питання про скасування забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розглядові питання про скасування забезпечення позову. Якщо в позові буде відмовлено, вжиті заходи по забезпеченню позову зберігаються до набрання рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з постановленням рішення або після цього постановити ухвалу про скасування забезпечення позову».

У відповідності до чинної редакції статті 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Як вбачається із матеріалів справи 2-1622/98 арешт з домоволодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , які належали відповідачу ОСОБА_5 , - був знятий 21.11.2005 р. суддею Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_8 за заявою сина спадкодавця ОСОБА_9 (а.с 269).

Також, Першою київською нотаріальною конторою при реєстрації обтяження не було вказано дату ухвали б/н від 26.04.1996 р., якою накладався арешт, а була вказана дата 14.05.1996 р. з супровідного листа Жовтневого районного суду м. Києва, яким направлялась ухвала для виконання.

Враховуючи те, що заходи забезпечення позову на сьогоднішній день є неактуальними, позов позивача залишений без розгляду, сторони вирішили зазначене питання у позасудовому порядку, відпала необхідність у такому забезпечені, арешт має суто формальний характер та порушує право власності на майно заявників.

За змістом ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України (редакції, яка діяла на момент ухвалення рішення 14.01.2014 р.), якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Частиною 1 статті 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

З огляду на викладені вище обставини, враховуючи, що рішенням суду позов залишено без розгляду, під час його ухвалення судом не було вирішено питання щодо скасування заходів забезпечення позову, позивачі звернулися з клопотанням про скасування вжитих заходів забезпечення позову, суд вважає, що потреба в забезпеченні позову відпала, а відтак, приходить до висновку, що заява є вмотивованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 149, 155, 158 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скасувати заходи забезпечення позову накладені ухвалою № б/н від 26.04.1996 р. Жовтневого районного суду м. Києва у вигляді арешту на домоволодіння та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , що були зареєстровані Першою київською нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження: 1407235, архівний номер: 1138814KIEV1, архівна дата: 18.10.1996 р., дата виникнення: 14.05.1996 р., № реєстру 2119-21, внутр. № 630115332BED38334B49;

Скасувати заходи забезпечення позову накладені ухвалою № б/н від 26.04.1996 р. Жовтневого районного суду м. Києва у вигляді арешту на домоволодіння та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , що були зареєстровані Першою київською нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження: 1451342, архівний номер: 26291KIEV1, архівна дата: 19.10.1996 р., дата виникнення: 14.05.1996 р., № реєстру 2341-22, внутр. № 590116342BED2C2C5D3E;

Ухвала може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України). У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали;

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СУДДЯ В.В. ГРЕБЕНЮК