Справа № 463/2698/19 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/811/2462/19 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Цапа П.М.;

Мастикаш Н.М. - представника ПАТ «Львівобленерго»;

відповідачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Мастикаш Наталії Михайлівни, представника Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 21 червня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у якому просило суд стягнути з відповідачів солідарно 8 159 грн. 68 коп. вартості не облікованої електричної енергії, а також 1 921 грн. судового збору та 881 грн. вартості проведеної експертизи.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 25.03.2016 року за результатами перевірки представниками ПАТ «Львівобленерго» електроустановки за адресою: АДРЕСА_1 , складено акт про порушення ПКЕЕН № 06181, яким зафіксовано пошкодження приладу обліку (пошкодження лічильного механізму). Акт складено у присутності споживача, який підписав його без зауважень.

Згідно з Висновком експертного трасологічного дослідження засобу обліку електроенергії «МЕРИДІАН» СОЭ -1.02/2КТ №09025813 від 18.10.2016 року № 1812, на внутрішніх елементах, недоступних для прямого зовнішнього механічного впливу, містить пошкодження у вигляді розламу елементів кріплення (стійок) лічильного механізму, яке виникло внаслідок дії на лічильний механізм зусиль, що змінювали його просторове розташування всередині корпуса. Такі зусилля були викликані впливом силового магнітного (електромагнітного) поля, джерелом якого міг бути прикладений ззовні до корпуса лічильника магніт (електромагніт), що з технічної точки зору, могло одночасно спричинити перебої в роботі крокового двигуна лічильного механізму.

Відповідно до п. 17 ПКЕЕН у разі встановлення експертизою у порядку, визначеному законодавством, факту пошкодження або неправильної роботи засобу обліку, які сталися з вини побутового споживача або організації, яка відповідає за його збереження, відшкодування вартості повірки, обслуговування, ремонту та монтажу електророзподільному підприємству здійснює побутовий споживач або організація, яка відповідає за його збереження.

Позивачем оплачено вартість експертизи засобу обліку на суму 881 грн.

Рішенням комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕН від 04 листопада 2016 року визначено, що вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, складає 8159 грн. 68 коп.

Вище згаданий розрахунок та відповідний рахунок скеровувались відповідачам рекомендованим листом, однак ті його не оплатили, а тому позивач змушений звернутися з даним позовом до суду (а.с. 2-4).

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено - у зв`язку з пропуском строку звернення до суду (а.с. 42-43).

Дане рішення оскаржила представник позивача.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, покликаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що Акт про порушення ПКЕЕН від 25.03.2016 року «сам по собі не породжує жодних юридичних наслідків для споживача електроенергії, а є лише фактом фіксації порушення».

Вважає, що перебіг трьохрічного строку позовної давності почався з 05.12.2016 року - по завершенню 30-ти денного строку «після пред`явлення вимоги про сплату» «суми нарахованої відповідно до протоколу № 06181 від 04.11.2016» (а.с. 49-51).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони відповідачки, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

За змістом статті 261 ЦК Українипочаток перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82).

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається всіма учасниками справи, в тому числі - і позивачем (а відтак, в силу положень частини 1 статті 82 ЦПК України, доказуванню не підлягає), що позивач, ПАТ «Львівобленерго», про порушення свого права (факт пошкодження приладу обліку спожитої електроенергії в будинку АДРЕСА_1 з вини мешканців цього будинку, як побутових споживачів електроенергії) та про осіб, які його порушили (відповідачів по справі), довідався саме 25 березня 2016 року - за результатами перевірки його представниками в цей день електроустановки за згаданою адресою.

Відтак, перебіг позовної давності почався саме з 25 березня 2016 року, тобто - з дня, коли ПАТ «Львівобленерго» довідалося, як про порушення свого права, так і про осіб, які його порушили (ч. 1 ст. 261 ЦК України), оскільки саме з цього дня (з 25 березня 2016 року) у ПАТ «Львівобленерго» виникнуло право на позов.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Мастикаш Наталії Михайлівни, представника Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», залишити без задоволення, а рішення Личаківського районного суду міста Львова від 21 червня 2019 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 25 листопада 2019 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.