Житомирський апеляційний суд
Справа №2-1345/12 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 48 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №2-1345/12 -ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 17 травня 2019 року, постановлену під головуванням судді Грубіяна Є. О.,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2012 року позивач звернулася до суду із даним позовом, в якому просила здійснити поділ спільного майна подружжя, виділивши у її власність 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,2500 га, розташовану по АДРЕСА_1 , призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, а також земельну ділянку площею 0,1404 га, розташовану по АДРЕСА_1 , призначену для ведення особистого селянського господарства.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2012 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за умовами якої сторони погодились визнати право власності на житловий будинок та земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також площею 0,1404 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 за своїми дітьми ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

У квітні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , звернулась до суду із заявою про роз`яснення ухвали Житомирського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2012 року, в якій просила визначити частки у майні, право власності на яке визнано за дітьми сторін.

Обґрунтовуючи заяву, зазначила, що при постановленні ухвали про визнання мирової угоди суд не зазначив частки кожної дитини у праві власності на вказане нерухоме майно. Зазначена обставина перешкоджає виконанню судового рішення, оскільки позбавляє можливості зареєструвати право власності на житловий будинок та земельні ділянки за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 17 травня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву, визначивши частки у майні, на яке визнано право власності за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в рівних частках, а саме: по 1/3 частці за кожним.

Зокрема, зазначає, що на даний час вичерпані всі процесуальні можливості усунення недоліків ухвали Житомирського районного суду від 16 листопада 2012 року, оскільки суд відмовив у задоволенні її заяви про ухвалення додаткового рішення. Державний реєстратор відмовляється здійснювати державну реєстрацію права власності не вказані житловий будинок та земельні ділянки за кожним із дітей. Отже, постановлення ухвали про роз`яснення судового рішення- це єдиний спосіб забезпечити реальне виконання рішення з метою дотримання прав неповнолітніх дітей сторін.

Також посилається на ту обставину, що в матеріалах справи відсутній протокол судового засідання, а також будь-які документи, які свідчать про призначення справи до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримала апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2012 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за умовами якої сторони погодились визнати право власності на житловий будинок та земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також площею 0,1404 га для ведення особистого селянського господарства, розташовані по АДРЕСА_1 , за своїми дітьми: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

При вирішенні питання щодо роз`яснення вказаної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що, визначивши частки кожного з дітей у праві власності на дане нерухоме майно, він внесе в рішення нові дані та фактично змінить судове рішення, яке набрало законної сили, що не узгоджується з вимогами законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Відповідно до положень ст. 271 ЦПК за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання.

Аналіз наведеної норми вказує на те, що роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні його неясності і викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі.

Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому та зрозумілому викладенні змісту рішення, оскільки недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення.

Чіткість викладу передбачає, насамперед, що терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змістові, що вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд надає своє тлумачення її змісту та викладає свої мотиви й висновки.

Переконливість та зрозумілість викладення змісту судових рішень забезпечується шляхом дотримання правил юридичної техніки.

При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, вносити до нього нові дані, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Звертаючись до суду з даною заявою, представник позивача посилалась на те, що в ухвалі не зазначені частки кожного з дітей у праві власності на нерухоме майно. Отже, фактично у заяві ставиться питання про внесення в судове рішення нових даних, що є неприпустимим, оскільки призведе до зміни його змісту.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відмову у роз`ясненні ухвали.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновки суду.

Керуючись ст.ст.259,268,367,368,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 17 травня 2019 року,- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: