Провадження 2/127/5616/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ :

В наведеній вище справі представник позивача звернулась до суду з клопотанням про призначення повторної судової посмертної психіатричної експертизи, проведення якої доручити Українському науково-дослідному інституту соціальної і судової психіатрії та наркології МОЗ України; юридична адреса : 04080, м.Київ, вул.Кирилівська, 103.

На вирішення експертизи просить поставити наступні питання : визначити психічний стан померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на день укладення нею оспорюваного правочину - заповіту від 13.08.2012 року, посвідченого Першою вінницької державною нотаріальною конторою; чи усвідомлювала ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, значення своїх дій та чи могла керувати ними під час укладення заповіту 13 серпня 2012 року на ім'я ОСОБА_2, посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори за № 6-1444.

Клопотання мотивоване тим, що за клопотанням відповідача ОСОБА_4 психоневрологічною лікарнею №1 було проведено посмертну судово-психіатричну експертизу, яка проводилась експертами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Відповідно до "Порядку проведення судово-психіатричної експертизи", затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.10.2001 №397, судово-психіатрична експертиза проводиться в:

-Українському науково-дослідному інституті соціальної і судової психіатрії та наркології МОЗ України;

-центрах судово-психіатричних експертиз;

-відділеннях (амбулаторних, стаціонарних експертиз), які є структурними підрозділами психоневрологічних (психіатричних) лікарень, психоневрологічних диспансерів.

Експертизу проводить лікар - судово-психіатричний експерт амбулаторно (у тому числі посмертно), стаціонарно або у судовому засіданні.

Предметом судово-психіатричної експертизи є визначення психічного стану осіб, у конкретні проміжки часу і відносно певних обставин, що становлять інтерес для суду.

Зваживши на ту обставину, що висновок вищевказаної експертизи суперечить попередньому висновку, який був зроблений експертами Вінницької психоневрологічної лікарні ім. О.І. Ющенка, а також не дає чіткої відповіді на запитання, яким був психічний стан померлої ОСОБА_3 на день укладення заповіту та чи могла вона керувати своїми діями та усвідомлювати їх значення, є необхідність у призначенні повторної судово-психіатричної експертизи, проведення якої доручити Українському науково-дослідному інституту соціальної і судової психіатрії та наркології МОЗ України, юридична адреса : 04080 м. Київ, вул. Кирилівська, 103.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечив щодо призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, вважає клопотання необгрунтованим і надуманим, тому що представник позивача не зазначила підстави відповідно до ч. 2 ст. 113 ЦПК України для призначення повторної експертизи, також наголосив на те, що повторна посмертна судово-психіатрична експертиза була проведена.

Заслухавши сторони та їх представників, суд дійшов висновку про залишення без задоволення клопотання представника позивача про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, виходячи з наступного.

Положеннями ст. 225 ЦК України, якою позивач обґрунтовує позовні вимоги, передбачено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Положеннями ч. 2 ст. 113 ЦПК України передбачено, що повторна експертиза може бути призначена судом, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України N 8 від 30.05.1997 року „Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов'язані з його недостатньою обгрунтованістю.

Відповідно до Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров»я України 08.10.2001р. №397, зареєтрованого в Міністерстві юстиції України 01.03.2002 р. за №219/6507 повторною є експертиза, яка призначається, якщо висновок первинної експертизи суперечить матеріалам справи, викликає сумніви щодо його правильності і визнаний органами дізнання, слідчим, прокурором, судом необґрунтованим. Призначення повторної експертизи повинно бути мотивоване, а її проведення доручається іншому більш кваліфікованому складу експертів.

Згідно з ухвалою суду від 11.01.2018 р. судом було призначено повторну судово-психіатричну експертизу і надано висновок судово-психіатричного експерта №598 від 12.09.2018 р., в якому в результаті дослідження психічного стану ОСОБА_8 надано чітку відповідь про те, що вона могла розуміти значення своїх дій та керувати ними на момент складення заповіту на ім»я ОСОБА_2 13 серпня 2012 року.

Представник позивача в клопотанні про призначення повторної експертизи не зазначає мотиви про необґрунтованість або про такий, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в правильності висновку судово-психіатричного експерта №598 від 12.09.2018 р., складеного лікарями - судово-психіатричними експертами ОСОБА_4 обласної психіатричної лікарні №1, а лише посилається на те, що цей висновок суперечить попередньому висновку, який був зроблений експертами Вінницької обласної психоневрологічної лікарні імені академіка О.І. Ющенка.

Відтак суд вважає клопотання представника позивача про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи необґрунтованим.

Керуючись ч. 2 ст. 113, ст. 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 про призначення повторної посмертної судово-психіатрічної експертизи стосовно ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя