ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року м. Херсон

справа № 658/2741/18

провадження № 22-ц/819/935/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Пузанової Л.В.,
суддів:Склярської І.В.,
Чорної Т.Г.,
секретарГеленко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Херсонобленерго» на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області у складі судді Терещенка О.Є. від 23 жовтня 2018 року в справі за позовом Акціонерного товариства «Херсонобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

У серпні 2018 року Акціонерне товариство «Херсонобленерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14 червня 2018 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю автомобіля «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 , було пошкоджено належну товариству опору №53 ПЛ-0,4 кВ Л-2 від КТП-465.

Винним у порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження зазначеного майна, визнано відповідача.

Посилаючись на те, що завдана товариству із вини відповідача в результаті пошкодження опори шкода, розмір якої складає 1238,22 грн відшкодована не була, позивач просив суд стягнути із ОСОБА_1 на його користь 1238,22 грн та понесені судові витрати.

Рішенням суду від 23 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Херсонобленерго» просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що висновки суду щодо відсутності підстав для покладення на відповідача обв`язку по відшкодуванню завданої позивачу матеріальної шкоди за відсутності належних доказів, що підтверджують наявність в його діях вини у заподіянні такої шкоди, не відповідають обставинам справи та суперечать положенням статей 1166, 1187 ЦК України, відповідно до яких обов`язок з відшкодування шкоди незалежно від вини її заподіювача та доказування факту заподіяння шкоди внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого покладається на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду мотивовано тим, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами наявність вини відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, а звідси - у заподіянні йому матеріальної шкоди.

В процесі розгляду справи суд встановив, що постановою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18 червня 2018 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП (залишення місця дорожньо-транспортної пригоди) та притягнуто до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу.

Із змісту наведеної постанови суду вбачається, що ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за його участю як водія автомобіля ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_1 , який під керуванням останнього 14 червня 2018 року здійснив наїзд на електроопору, що знаходиться у с . Семенівка Каховського району Херсонської області по вулиці Дружби, 19.

Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, постановою суду, ухваленою щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, встановлено факт пошкодження ним електроопори, на відновлення якої позивач витратив 1 031грн 85коп.

Відповідач обставини, при яких відбулося пошкодження електроопори, визнає та не спростовує.

Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди,звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави зробити висновок про те, що обов`язок доказування підстав для звільнення від відшкодування шкоди покладено на відповідача, а не позивача, як вказав суд, а у разі заподіяння шкоди внаслідок діяльності джерела підвищеної небезпеки ця шкода відшкодовується незалежно від наявності вини заподіювача шкоди.

Таким чином, встановивши наявність завданої позивачеві шкоди, яка полягає у пошкодженні електроопори, протиправну поведінку відповідача як заподіювача шкоди та причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою відповідача, суд помилково дійшов висновку про те, що не довівши вину ОСОБА_1 , позивач не має права на відшкодування майнової шкоди у спірних правовідносинах.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заявлених АТ «Херсонобленерго» до ОСОБА_1 позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди.

При визначенні розміру відшкодування колегія суддів застосовує статтю 1192 ЦК України, відповідно до якої з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У підтвердження розміру збитків, завданих пошкодженням електроопори, позивач надав суду акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування від 15.08.2018року, відповідно до якого вартість виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, становить 1031грн 85коп.

Заявивши до стягнення збитки у розмірі 1238грн 22коп., позивач визначив суму відшкодування із врахуванням податку на додану вартість, однак доказів у підтвердження сплати цього податку на час вирішення судом спору не надав та обґрунтованість і необхідність таких витрат не підтвердив.

Враховуючи наведене, колегія суддів визначає до стягнення з відповідача на користь позивача суму в розмірі 1031грн 85коп., яка відповідає реальній вартості виконаних робіт для відновлення пошкодженої електроопори.

Відповідно до положень частин першої та тринадцятої статті 141 ЦПК України з огляду на ухвалення судом апеляційної інстанції нового судового рішення про часткове задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати останнього на сплату при поданні позовної заяви та апеляційної скарги судового збору, розмір яких пропорційно розміру задоволених позовних вимог становить 3 656грн 15коп. (позов задоволено на 83% (1 031,85х100:1238,22), 1762+2643=4405х83:100), (а.с.7, 53).

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 376 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Херсонобленерго» задовольнити.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 23 жовтня 2018 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «Херсонобленерго», яке знаходиться в м.Херсоні, вул. Пестеля, 5, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 05396638, 1031 грн 85 коп. (одну тисячу тридцять одну гривню 85 коп.) в рахунок відшкодування завданих збитків та 3 656 грн 15 коп. (три тисячі шістсот п`ятдесят шість гривень 15 коп.) понесених витрат на сплату судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: І.В. Склярська

Т.Г. Чорна

Повний текст постанови складено 01 серпня 2019 року

Суддя Л.В. Пузанова