печерський районний суд міста києва
Справа № 757/177/19-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Матійчук Г.О.,

при секретарі Кіраль Г.Ю.,

за участі: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

справа № 757/177/19-ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_3

третя особа: орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації,

суть спору: позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у позивача та відповідача від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 . З 2009 року сторони припинили сумісне проживання. Зазначила, що впродовж першого року батько дитини - відповідач з`являвся раз на місяць та мінімально матеріально допомогав. З початку 2010 року жодної фінансової допомоги від відповідача не надходило. Участі у вихованні відповідач не приймає, жодного інтересу до дитини не проявляє. Відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, зокрема, його навчання, підготовку до самостійного життя. Крім того, позивач вказує, що відповідачем надано нотаріально складену заяву щодо незаперечення про позбавлення батьківських прав по відношенню до нього.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили задовольнити з викладених у ньому підстав.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився. Надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та заяву про розгляд справи у відсутність представника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю, а ОСОБА_3 - батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно висновку Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації № 8453/41/2/103 від 29.11.2013 року дитина - ОСОБА_4 , народилася під час спільного проживання позивача та відповідача. Зі слів матері, батько з дитиною не проживає, інтересами сина не цікавиться і з ним не спілкується, не приймає участі у його вихованні, не піклується про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Ніяким чином не приймає участі у забезпеченні здобуття дитиною повної загально-середньої освіти, підготовці до самостійного життя.

На даний час неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю, де створені належні умови проживання, відпочинку та розвитку та знаходиться повністю на її утриманні.

Як вбачається з копії нотаріально посвідченої заяви від 01.07.2015 року відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

З метою захисту майбутнього та інтересів дитини на підставі статті 164 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача щодо дитини

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 164 ЦК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Враховуючи зазначене, а також визнання відповідачем позову, суд, оцінюючи наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази, в їх сукупності та взаємозв`язку, вважає за можливе позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню на її користь з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 150, 164, 165 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах та від імені неповнолітньої дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Києві.

Змінити прізвище ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зі « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Суддя Г.О. Матійчук