Справа № 297/1380/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого Гецко Ю. Ю.,

за участю секретаря Михайліченко І. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Берегівської міської ради про визначення часток померлих та інших участників у спільному майні, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Берегівської міської ради про визначення часток померлих та інших участників у спільному майні.

Свої позовні вимоги обгрутовує тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Комісією по приватизації житла виконавчого комітету Берегівської міської ради народних депутатів 30 листопада 2000 року, зареєстрованого Берегівським бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за № 77, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_2 та членами її сім`ї: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , загальною площею 39,3 кв.м.. ОСОБА_2 , мати позивачки, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишивши заповіт згідно якого, спадкоємцем всього належного їй майна являється позивачка ОСОБА_1 .. Однак номатірусом було відмовлено позивачу в оформленні спадщини, оскільки згадана квартира належить померлій та членам сім`ї на праві спільної сумісної власності без визначення часток померлих.

Таким чином, іншого способу захистити свої права, окрім судового у нього не має.

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просить ухвалити рішення з підстав наведених у позові без її участі.

Представник відповідача Берегівської міської ради також у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про визнання позову.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у засідання усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, так як обставини, викладені в заяві знайшли своє підтвердження у підготовчому засіданні.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Комісією по приватизації житла виконавчого комітету Берегівської міської ради народних депутатів 30 листопада 2000 року, зареєстрованого Берегівським бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за № 77, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_2 та членами її сім`ї: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , загальною площею 39,3 кв.м..

Частки співвласників у майні визначені не були.

У відповідності до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Таким чином, право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 належало у рівних частках.

Мати позивача, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після смерті якої відкрилась спадщина на майно померлої, а саме на належні частки квартири.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або законом (ст. 1217 ЦК України).

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що у даному випадку наявний один спадкоємець майна спадкодавця, який має право на отримання спадщини.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 у визначеному законом порядку звернулася до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що частка померлого у спадковому майні визначена не була.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Статтею ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

З огляду на вище вказане та враховуючи, що у спадкоємця відсутня можливість іншого способу, окрім судового, захистити свої права, визнання позову відповідачами не порушує їх прав та законних інтересів, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 197, 206, 259, 263-265, 273 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визначити частки померлої ОСОБА_2 та членами її сім`ї: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 1/4 частині за кожним, ліквідувавши право спільної сумісної власності на квартиру.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Гецко Ю. Ю.