Справа № 603/568/18
Провадження №2/603/29/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2019 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Іванчука В. М.

при секретарі : Сандалюку О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, який помер 28.01.2014 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28.01.2014 року помер чоловік позивача ОСОБА_4 Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить: житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: вул..Шевченка, 21, с.Горішня Слобідка Монастириського району Тернопільської області. Вказаний житловий будинок відносився до суспільної групи колгоспний двір, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 11.11.1988 року. Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, оскільки є дружиною спадкодавця, спадщину прийняла, проте при зверненні до нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкуванню підлягає житловий будинок, який відносився до суспільної групи колгоспний двір.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, хоча повідомлялась належним чином про дату час та місце розгляду справи. Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: вул..Шевченка, 21, с.Горішня Слобідка Монастириського району Тернопільської області, відносився до суспільної групи колгоспний двір, який складався з шести членів, головою якого зазначено ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності від 11.11.1988 року.

Також судом встановлено, що згідно копії погосподарської книги ОСОБА_2 сільської ради за 1985-1990 рр. та за 1991-1995 р.р., головою вищезазначеного колгоспного двору зазначено ОСОБА_4, з яким проживали ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5

Згідно довідки №103, виданої 14.03.2018 року ОСОБА_2 сільською радою Монастириського району, станом на 15.04.1991 року в житловому будинку, який розташований за адресою: вул.Шевченка, 21, с.Горішня Слобідка Монастириського району Тернопільської області, були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_11

Так, згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.ст.120-121, ст.123 ЦК УРСР ( в ред.1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.43 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. за №1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані:

1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об'єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги;

2) виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.

ОСОБА_3 помер 28.01.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №168394, виданим 29.01.2014 року ОСОБА_2 сільською радою Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №03.

Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить: житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: вул..Шевченка, 21, с.Горішня Слобідка Монастириського району Тернопільської області. Вказану спадщину прийняла позивач ОСОБА_1, яка проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час його смерті, що підтверджується довідкою №918 від 12.17.2018 року, виданою ОСОБА_2 сільською радою Монастириського району.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, оскільки є дружиною ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ИД №152644, виданим (повторно) 21.02.2018 року Монастириським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Інших спадкоємців, які претендували б на спадкове майно, немає.

Після смерті спадкодавця, позивач ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте, як вбачається із відповіді приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу №22/2-16 від 26.01.2018 року, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, а також враховуючи те, що спадкуванню підлягає житловий будинок, який відноситься до суспільної групи колгоспний двір, позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Так, статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановленні судом.

П. 3.1 ОСОБА_9 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, розяснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Таким чином, оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (паспорт серія МС №486963, с.Горішня Слобідка Монастириського району Тернопільської області) до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області (, с.Горішня Слобідка Монастириського району) - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, до якого входить:

- житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: вул.Шевченка, №21, с.Горішня Слобідка Монастириського району Тернопільської області, до якого входить одноповерховий житловий будинок під літерою «А» загальною площею 124,8 кв.м., житловою площею 57,1 кв.м., Стайня «Б», Гараж «В», Стодола «Г», Огорожа №1, Ворота хв. №2, Відмостка №3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, паспорт серія МС №486963, с.Горішня Слобідка Монастириського району Тернопільської області.

Відповідач: ОСОБА_2 сільська рада Монастириського району Тернопільської області (, с.Горішня Слобідка Монастириського району.

Суддя ОСОБА_10