КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 378/483/19

провадження № 22-ц/824/15265/2019

21 листопада 2019року м. Київ

Київський апеляційний суду складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т.А.,

за участю секретаря Примушка О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Розкішнянська сільська рада Ставищенського району Київської області, про визнання заповіту нікчемним, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 04 вересня 2019 року в складі судді Гуртовенка Р. В.,

встановив:

05.04.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті підстави, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як спадкоємець першої черги вона звернулася до Ставищенської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини. Крім неї з заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_2 , яка надала заповіт від 14 листопада 2017 року, посвідчений секретарем виконкому Розкішнянської сільської ради Губською Л. М. Відповідно до вказаного заповіту її мати заповіла все своє майно ОСОБА_2 .

Позивач вказувала, що вказаний заповіт був складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а тому є нікчемним.

Зазначала, що ОСОБА_3 була неграмотною і не могла самостійно прочитати текст заповіту. При цьому заповіт не містить відмітки про те, що перед вчиненням нотаріальної дії їй було уголос прочитано його текст.

Крім того, заповіт посвідчувався секретарем ради не в приміщенні сільської ради, а на вулиці в автомобілі, а тому в заповіті секретер мала про це зазначити.

Посилаючись на вищевказане, ОСОБА_1 просила суд визнати заповіт, посвідчений 14 листопада 2017 року за реєстровим №171 секретарем виконкому Розкішнянської сільської ради Губською Л.М., за яким ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і взагалі все, що буде їй належать на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_2 , нікчемним.

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 04 вересня 2019 року позов задоволено.

Заповіт, складений 14 листопада 2017 року, який за реєстровим №171 посвідчено 14 листопада 2017 року секретарем виконкому Розкішнянської сільської ради Ставищенського району Київської області Губською Л. М., за яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , все своє майно заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнано нікчемним. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Ставищенського районного суду Київської області від 04 вересня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Свої доводи мотивує тим, що висновок суду про не зазначення місця складання заповіту спростовується його текстом. Так, в заповіті вказано, що місце його вчинення - село Розкішна Ставищенського району Київської області. Він містить час складення - 13 година 45 хвилин 14 листопада 2017 року, місце складення - село Розкішна Ставищенського району Київської області, містить посвідчувальний напис, підпис особи, яка вчиняла нотаріальну дію, скріплений гербовою печаткою, зареєстрований в книзі реєстрації нотаріальних дій та в спадковому реєстрі. Вимоги, які ставляться до форми заповіту і недотримання яких тягне за собою його нікчемність, дотримані.

Зазначила, що ОСОБА_3 була писемною, фізичних вад, які б перешкоджали їй прочитати заповіт, вона не мала, могла і самостійно прочитала текст заповіту перед його підписанням. Заповіт відповідав її волевиявленню. Примірник заповіту був вручений заповідачу. Суд дійшов вірного висновку, що зміст спірного заповіту відповідав вільному волевиявленню і волі заповідача ОСОБА_3 та підписаний власноручно останньою. Наявність фізичних вад у спадкодавця, через які б та не могла сама прочитати заповіт, судом не встановлено і докази цьому в матеріалах справи відсутні. Остання прочитала заповіт особисто і це твердження ніким не спростовано. До дня своєї смерті ОСОБА_3 не скористалась можливістю скасувати заповіт, або написати новий.

Також зазначила, що кабінет секретаря Розкішнянської сільської ради знаходиться на 2 поверсі нежитлового приміщення, ліфт у приміщенні відсутній, сходи пандусом не обладнані, сходи та вимощення є складовою частиною вказаного нежитлового приміщення, автомобіль із заповідачем під`їхав впритул до сходів, заповіт посвідчувався за адресою розташування органу місцевого самоврядування. Відтак жодного обов`язку у секретаря виконкому зазначати в заповіті про неприбуття заповідача через хворобу, або посвідчення заповіту за іншою адресою, ніж знаходиться виконком Розкішнянського сільської ради, не було.

Фізична неспроможність заповідача без пандусу і ліфту в приміщенні піднятися на другий поверх, не може бути причиною визнання нікчемним заповіту, який відповідав її волевиявленню і підписаний нею.

Додатково зазначила, що позивач незалежно від змісту заповіту має право на Ѕ частину спадщини, остання протягом багатьох років жодної допомоги своїй матері не надавала, в її похованні участі не брала, не відшкодувала витрат на поховання матері та брата. Остання зверталась до голови с. Красилівка з проханням помістити матір та брата в будинок для людей похилого віку, заборонила матері заповідати свої майно стороннім особам. Суд на доводи відповідача уваги не звернув, не встановив фактичні обставини справи в частині обладнання виконкому Розкішнянської сільської ради для руху осіб з особливими потребами, не з`ясував, чи підлягала зазначенню в заповіті обставина, що заповідач з`явився для вчинення нотаріальної дії, але через відсутність пандуса і ліфта нотаріальна дія вчинялася на сходах та дійшов передчасного висновку про задоволення позову.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористалися.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник - адвокат Юхименко І. М. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Інші учасники, що беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Представник Розкішнянської сільської ради Ставищенського району Київської області в заяві від 13.11.2019 просив розглядати справу без їх участі. Зазначив, що дії посадової особи Розкішнянської сільської ради відповідали вимогам закону щодо форми та посвідчення заповіту.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 14 листопада 2017 року , секретарем виконкому Розкішнянської сільської ради Ставищенського району Київської області Губською Л. М., посвідчено заповіт, складений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вказаний заповіт містить особистий підпис ОСОБА_3 , особу заповідача встановлено, дієздатність перевірено, заповіт зареєстровано в реєстрі за №171 (а.с.24, 40).

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що у листопаді 2017 р. ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зверталась до голови сільської ради с.Красилівка з листом, в якому повідомила про те, що її мати та брат знаходяться у важкому стані, не можуть себе самостійно доглядати, у брати стався інсульт, а у матері віднялися ноги. Просила посприяти в тому, щоб влаштувати її рідних в будинок для літніх людей (а.с.70).

Із довідки, виданої сільським головою Красилівської сільської ради №689 від 16.12.2018 встановлено, що ОСОБА_2 доглядала за ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та здійснила її поховання (а.с.73).

Відповідно до довідки сільського голови Красилівської сільської ради №291 від 23.05.2019, ОСОБА_2 повідомила ОСОБА_1 про смерть її матері ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , та смерть брата, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зателефонувавши на мобільний телефон ОСОБА_1 (а.с.72).

24 липня 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Ставищенської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с.17).

17 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Ставищенської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 (а.с.17).

Ухвалюючи рішення про визнання вищевказаного заповіту нікчемним, суд першої інстанції виходив з того, що при його складенні та посвідченні не було дотримано Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5.

Так, в спірному заповіті посадовою особою органу місцевого самоврядування не зазначено, що даний заповіт було прочитано нею уголос. В посвідчувальному написі на цьому заповіті і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій не записано місце вчинення даної нотаріальної дії із зазначенням адреси, а також причини, з якої нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування. Встановлено, що зазначена нотаріальна дія відбувалась в автомобілі, який знаходився біля приміщення Розкішнянської сільської ради.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частин першої-п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно частин першої та другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статей 1233, 1234 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Загальні вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені статтями 1247, 1248 ЦК України, відповідно до яких заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 ЦК України).

Частина перша статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 цього ЦК України.

На заповіт, як односторонній правочин поширюються загальні правила ЦК України щодо недійсності правочинів.

Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складенні особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником тощо).

Крім того, стаття 1251 ЦК України передбачає, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до змісту статті 37 Закону України «Про нотаріат» у населених пунктах, де немає нотаріусів, уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії: 1) вживають заходів щодо охорони спадкового майна; 2) посвідчують заповіти (крім секретних); 3) видають дублікати посвідчених ними документів; 4) засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них; 5) засвідчують справжність підпису на документах.

При вчиненні наведених нотаріальних дій посадові особи органу місцевого самоврядування діють відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5 (далі- Порядок), за змістом пункту 1.2 якого нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Розкішнянської сільської ради Ставищенського району Київської області від 26 листопада 2015 р. №2, обов`язки по вчиненню нотаріальних дій на території комітету Розкішнянської сільської ради Ставищенського району Київської області покладено на секретаря виконкому Розкішнянської сільської ради Губську Л. М. (а.с.80).

Таким чином, секретар Розкішнянської сільської ради ОСОБА_5 мала право посвідчувати заповіти, зокрема, і заповіт ОСОБА_3 , посвідчений нею на ім`я відповідача ОСОБА_2 14 листопада 2017 року.

Пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку встановлено, що нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з`явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням.

Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії із зазначенням адреси, а також причини, з якої нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування (наприклад: "У зв`язку з хворобою заповідача заповіт посвідчено за адресою: АДРЕСА_2 ").

З реєстру реєстрації нотаріальних дій, у якому зареєстрований заповіт від 14 листопада 2017 року, вбачається, що 14 листопада 2017 року ОСОБА_3 зверталася до Розкішнянської сільської ради за вчиненням нотаріальної дії - складення та посвідчення заповіту.

Та обставина, що заповіт було посвідчено в автомобілі біля приміщення Розкішнянської сільської ради, а не безпосередньо в приміщенні цієї ради, не є достатньою обставиною, яка може свідчити про нікчемність правочину.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, кабінет секретаря Розкішнянської сільської ради знаходиться н а другому поверсі нежитлового приміщення (адмінбудинок), розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно технічного паспорта, виготовленого КП КОР "Білоцерківське бюро технічної інвентаризації", ліфт у приміщенні відсутній, ганок, сходи та замощення є складовою вказаного нежитлового приміщення. Сходи приміщення Розкішнянської сільської ради пандусом не облаштовані (а.с.65).

Фізична неспроможність особи заповідача без пандуса і ліфта піднятися до приміщення кабінету посадові особи, яка мала право на посвідчення заповіту, не свідчить про нікчемність заповіту, який, як встановлено судом першої інстанції, відповідав волевиявленню заповідача та був нею підписаний.

Умова посвідчення заповіту при свідках є необхідною лише у випадку, коли заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт.

Доводи позивача про те, що її мати була неграмотною і не могла самостійно прочитати заповіт, є недоведеними.

Як вбачається з погосподарської книги №5, ОСОБА_3 мала початкову освіту(а.с.66).

Свідок ОСОБА_5 - особа, яка посвідчила заповіт, пояснила, що ОСОБА_3 повідомила, що хоче заповісти все своє майно ОСОБА_2 , так як остання доглядала за нею та її сином. ОСОБА_6 самостійно прочитала текст заповіту, потім вона прочитала текст заповіту їй вголос, після чого остання власноручно поставила свій підпис.

З показів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 робила в місцевому господарстві, розписувалась за отримання заробітної плати, а потім пенсії, до смерті була при здоровому глузді, рахувала гроші, восени 2017 підписала договір оренди землі, отримувала кошти за оренду, власноручно підписала заповіт. Судом також встановлено, що зміст спірного заповіту відповідав вільному волевиявленню та волі заповідача.

Доказів протилежного позивачем надано не було.

З огляду на недоведеність тієї обставини, що заповідач була неграмотною, а тому не могла прочитати заповіт, необхідності залучати свідків для його посвідчення не було.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав вважати складений ОСОБА_3 заповіт нікчемним внаслідок порушення вимог чинного законодавства при його складанні чи посвідченні.

Неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою до скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ставищенського районного суду Київської області від 04 вересня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Розкішнянська сільська рада Ставищенського району Київської області про визнання заповіту нікчемним відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: Т. А. Семенюк

І. М. Рейнарт