ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/331/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 351000000 Чубай В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: :

Головуючого Нерушак Л.В. ( судя - доповідач)

Суддів Бородійчука В.Г., Єльцова В. О.

за участю секретаря Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

представник позивачів - адвокат Ульянов Сергій Миколайович

відповідач - ПП "КП "Міжгір`я" ;

особа, яка подає апеляційну скаргу - адвокат Ульянов Сергій Миколайович

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Ульянова Сергія Миколайовича на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 липня 2019 року, постановлене під головуванням судді Чубая В. В. у залі Чорнобаївського районного суду Черкаської області 10 липня 2019 року о 12 год. 45 хв., повний текст рішення складений 19 липня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПП "КП "Міжгір`я" про стягнення вартості майнових паїв, -

в с т а н о в и в :

05 грудня 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ПП «КП «Міжгір`я» про стягнення вартості майнових паїв.

Позивачі в обґрунтування позовних вимог вказують, що вони є власниками майнових паїв, які були виділенні в натурі зі складу пайового фонду КСП "СКВ "Міжгір`я", в подальшому реорганізованого в ПП`КП`Міжгір`я», яке є його правонаступником. Відповідачем надано позивачам список переліку майна, яке їм належить згідно з уточненим переліком необоротних активів пайового фонду реорганізованого КСП "СКВ "Міжгір`я ".

19 вересня 2018 року представником позивачів було направлено на адресу відповідача адвокатський запит про отримання майна, яке виділено в натурі позивачам, а також повідомлено про готовність отримати грошовий еквівалент належних майнових паїв у загальному розмірі 300579 гривень. У відповідь 9 жовтня 2018 року було отримано лист про те, що виділене в натурі позивачам майно відсутнє. Оскільки заходи досудового врегулювання спору, в тому числі адвокатське звернення до відповідача, позитивних результатів не дало, то позивачі звернулися в суд із даним позовом за захистом порушених прав. Тому позивачі Кальницькі просили суд стягнути з відповідача ПП «КП «Міжгір`я» вартість належних їм майнових паїв.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 липня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПП «КП «Міжгір`я» про стягнення вартості майнових паїв відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник позивачів - адвокат Ульянов Сергій Миколайович оскаржив рішення в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі він вказує, що рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що судом першої інстанції зроблені наступні висновки: свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП позивачі не отримували; майно колишнього КСП «СКВ «Міжгір`я» у приватній власності ПП «КП «Міжгір`я» не перебуває, а знаходиться у його фактичному володінні; члени колективного сільськогосподарського підприємства мають право отримати свій майновий пай лише у вигляді та розмірі, визначеному рішенням зборів співвласників; ОСОБА_1 зобов`язаний звертатись до Чорнобаївської районної громадської організації «Спілка майнових співвласників «Міжгір`я» із заявою про отримання грошової компенсації вартості його частки, членом якої він є. Скаржник вважає вищевказані висновки суду першої інстанції помилковими, такими, що не відповідають обставинам справи, виходячи із наступного.

ОСОБА_1 не є членом Чорнобаївської районної громадської організації «Спілка майнових співвласників «Міжгір`я». ОСОБА_1 не звертався ні письмово, ні усно із заявою про вступ в члени вищезгаданої спілки. Внесення прізвища позивача до копії списку членів громадської організації не підтверджує факт його членства в спілці. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 не є засновником вказаної громадської організації.

За таких обставин, скаржник вважає, що судом першої інстанції зроблений помилковий висновок про те, що ОСОБА_1 , як член громадської організації, повинен звертатись до неї із заявою про отримання вартості грошової компенсації. Чорнобаївська районна громадська організація «Спілка майнових співвласників «Міжгір`я» не є правонаступником СКВ «Міжгір`я», правонаступником СКВ «Міжгір`я» є ПП «Колективне підприємство «Міжгір`я». Отже, майно, яке згідно переліку майна, належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно уточненого переліку необоротних активів пайового фонду реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства СКВ «Міжгір`я» було передано за передавальним актом саме ПП «КП «Міжгір`я», а не громадській організації. Представник позивачів вказує, що через припинення спілки колективних власників «Міжгір`я», та передачі всього майна СКВ «Міжгір`я» по передавальному акту ПП «КП «Міжгір`я», виключно останнє може видати в натурі чи виплатити вартість майнового паю.

Таким чином, вважає скаржник позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 позбавлені можливості звернутись із заявою про виплату вартості майнового паю до спілки колективних власників «Міжгір`я» через припинення спілки, оскільки єдиним правонаступником є ПП «КП «Міжгір`я», а не Чорнобаївська районна громадська організація «Спілка майнових співвласників «Міжгір`я», як стверджував представник відповідача, та суд першої інстанції в своєму рішенні, тому саме ПП «КП «Міжгір`я» повинно сплатити вартість майнового паю позивачам.

Скаржник просить скасувати рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПП «КП «Міжгір`я» про стягнення вартості майнових паїв,постановити нове рішення, яким позовні вимоги позивачів задовольнити.

06 вересня 2019 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу Вх. № 1487 /19 Вх. від представника відповідача - директора ПП КП « Міжгір`я» - Ю. В. Логвиненка.

У відзиві представник відповідача зазначає, що 16.04. 2015 року загальними зборами співвласників ( членів) СВК « Міжгір`я» прийнято рішення про припинення діяльності СВК « Міжгір`я» шляхом реорганізації ( перетворення) у ПП « КП « Міжгір`я».

Разом з тим, загальними зборами співвласників ( членів) СВК « Міжгір`я» від 16.04. 2005 року прийнято рішення про виділення майна в натурі із складу майна пайового фонду СВК«Міжгір`я» громадянам - власникам майнових паїв, які є членами Чорнобаївської районної громадської організації «Спілка майнових співвласників« Міжгір`я». Розмір майнового паю члена Чорнобаївської районної громадської організації « Спілка майнових співвласників « Міжгір`я» ОСОБА_1 становить 80776, 00 грн.

14. 05. 2015 року СВК « Міжгір`я» припинило свою діяльність шляхом реорганізації (перетворення) та створення правонаступника ПП «КП«Міжгір`я», єдиним учасником (засновником), якого є Чорнобаївська районна громадська організація « Спілка майнових співвласників « Міжгір`я», що підтверджується Витягом ЄДР ПП « КП «Міжгір`я».

У відзиві звертається увага на те, що позивач ОСОБА_1 є членом Чорнобаївської районної громадської організації «Спілка майнових співвласників« Міжгір`я». Вказують, що його членство підтверджується списком членів громадської організації « Спілка майнових співвласників « Міжгір`я», який затверджено протоколом загальних зборів співвласників (членів) СВК « Міжгір`я» від 16. 04. 2015 року, де позивач ОСОБА_1 зазначений під № 89 із розміром майнового паю 80776 грн.

Представник відповідача вказує у відзиві, що судом вірно застосовано норми матеріального права, а саме: статті 7-9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", де передбачено, що майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності, і пайовий фонд майна складається з балансової вартості як основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, так і грошових коштів; а майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на дату паювання (та скоригований на день вибуття працівника з господарства).

У відзиві посилаються, що районним судом вірно вказано, що ОСОБА_1 з метою отримання грошової компенсації вартості його особистої частки мав звертатися з відповідною заявою до ГО « Спілка майнових співвласників « Міжгір`я», членом якої він є, та яке виділяє майно в натурі, чого позивач не зробив.

Також у відзиві вказано, що відповідно до « Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення», затвердженого Постановою Кабміну України від 28.02. 2001 року № 177, майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. Свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства. Проте, посилається представник у відзиві, свідоцтва про право власності на майновий пай члена підприємства членам СВК « Міжгір`я» не видавалось, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 20 квітня 2019 року за № 946.

На сьогоднішній день процес паювання майна співвласників членів реорганізованого КСП « Міжгір`я» не завершено, потребує уточнення розміру пайового фонду та розмірів індивідуальних паїв його членів та оформлення документального підтвердження майнового паю члена підприємства - свідоцтва про право власності на майновий пай члена підприємства, що є підставою виділення майнового паю в натурі.

Крім того, представник відповідача у відзиві вказує, що згідно п. 4 Порядку, до списку осіб, які мають право на майновий пай, включаються всі члени підприємства, а також особи, за якими відповідно до законодавства зберігається право на майновий пай, зокрема, спадкоємці померлих осіб, які мають право на майновий пай. Список осіб , які мають право на майновий пай, складається комісією і затверджується зборами співвласників. Внесення осіб до зазначеного списку здійснюється на підставі заяви.

Однак, позивачами даних дій не було вчинено. Тому представник відповідача просить залишити без задоволення апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Ульянова Сергія Миколайовича, а рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 липня 2019 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачів, представника позивачів та представника відповідачів, які з`явилися в судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення вартості майнових паїв, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог, посилаючись, що позивачами не дотримано вимог процедури для отримання грошової компенсації вартості частки майнових паїв, яка встановлена законодавством.

Суд першої інстанції вірно вказав, що дані правовідносини, які склалися між сторонами з приводу даного спору, регулюються Законом України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", Указом Президента України від 29 січня 2001 року № 62 "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки", Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки", Рекомендаціями щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315.

Суд першої інстанції встановив, що свідоцтва про право власності на майнові паї членам ПП « КП « Міжгір`я « ( майнові сертифікати ), які є підтвердженням права власності на майнові паї Іркліївською сільскою радою Чорнобаївського району Черкаської області не видавалось, тому позивачі не отримували свідоцтва про право власності на майнові паї.

Суд дійшов висновку, що члени колективного сільськогосподарського підприємства мають право отримати свій майновий пай лише у вигляді та розмірі, визначеному рішенням загальних зборів співвласників паїв або у порядку виділу своєї частки із спільного майна шляхом пред`явлення позову до інших співвласників. Тому за вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх обґрунтованими, такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції встановлено дійсні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам, правильно застосовано норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалено у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, колегія суддів не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції згідно даних копії протоколу загальних зборів співвласників (членів) СП "СКВ "Міжгір`я " від 16 квітня 2015 року питанням № 2 порядку денного вказано: "Виділення майна в натурі".

За результатами розгляду вказаного питання загальними зборами співвласників прийнято рішення про виділення в натурі зі складу майна пайового фонду КСП "СКВ "Міжгір`я" майно згідно зі списком, що додається, 295 громадянам-власникам майнових паїв, які є членами Чорнобаївської районної громадської організації "Спілка майнових співвласників "Міжгір`я " ( а. с. 76-80, 121-127 т. 1).

Згідно даних копії списку членів громадської організації "Спілка майнових співвласників "Міжгір`я" Чорнобаївського району Черкаської області від 16 квітня 2015 року під № 89 зазначений позивач ОСОБА_1 з розміром майнового паю 80776 гривень.

На даних загальних зборах співвласників (членів) КСП "СКВ "Міжгір`я" було прийнято рішення в порядку перетворення КСП "СКВ "Міжгір`я" створити ПП "КП "Міжгір`я ".

У відповідності до п. п. 1.1. та 1.2. Статуту ПП "КП "Міжгір`я" останнє є повним правонаступником КСП "СКВ"Міжгір`я". Єдиним учасником (засновником) ПП КП «Міжгір`я», який володіє часткою 100% статутного капіталу, що у сукупності складає 100% голосів на загальних зборах учасників, є Чорнобаївська районна громадська організація "Спілка майнових співвласників "Міжгір`я " (а. с. 171-184 т. 1).

Згідно п. 8 Статуту громадської організації "Спілка майнових співвласників "Міжгір`я " мета (ціль) її створення і діяльності полягає у задоволенні і захисті законних економічних інтересів, пов`язаних з використанням та розпорядженням, спільним майном, отриманим в результаті реорганізації КСП "СКВ "Міжгір`я ". До складу спільного майна членів громадської організації включене майно (майновий комплекс) колишнього КСП "СКВ "Міжгір`я", яке члени громадської організації отримали у спільну часткову власність у зв`язку з припиненням діяльності (реорганізацією) КСП "СКВ "Міжгір`я" (а. с. 164-170).

Відповідно до п. 9 статуту одним із напрямів діяльності та завдань вказаної громадської організації є вирішення питань щодо виділення майнових часток членам громадської організації зі спільного майна з дотриманням передбаченого статутом порядку.

Згідно копії списку членів громадської організації "Спілка майнових співвласників "Міжгір`я" Чорнобаївського району Черкаської області, затвердженого зборами членів громадської організації "Спілка майнових співвласників "Міжгір`я" Чорнобаївського району Черкаської області 4 квітня 2015 року та комітетом громадської організації "Спілка майнових співвласників "Міжгір`я" 16 квітня 2015 року вбачається, що під № 89 зазначений позивач ОСОБА_1 з розміром майнового паю 80776 гривень (а. с. 115 т. 1 ).

16 квітня 2015 року загальними зборами співвласників (членів) КСП "СКВ "Міжгір`я " прийнято рішення про затвердження передавального акту між КСП "СКВ Міжгір`я " та ПП "КП "Міжгір`я " , який є відповідачем у справі (а. с. 144 т. 1 ).

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2011 року у справі № 2-1111/11/2322 за позивачем ОСОБА_1 визнано право на частку майна в пайовому фонді КСП "СКВ "Міжгір`я", яка належала його померлій матері ОСОБА_3 , та зобов`язано КСП "СКВ "Міжгір`я " визначити цю частку в пайовому фонді згідно з діючими нормативно-правовими актами (а. с. 95-96 т. 1).

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 червня 2015 року у справі № 709/1487/15-ц за позивачем ОСОБА_2 визнано право на майновий пай в порядку спадкування за законом після її померлих батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за рахунок нерозпайованого майна (а. с. 97-99 т.1 ).

Як вбачається із матеріалів справи та наданих доказів, в них міститься уточнений перелік необоротних активів пайового фонду реорганізованого КСП "СКВ "Міжгір`я " в частині необоротних коштів, з якого вбачається, що позивачам Кальницьким разом належить згідно з вказаним переліком майна загальною вартістю 300579 гривень ( т. 1 а. с. 10-15 ).

Із даних копії довідки ПП "КП "Міжгір`я" від 20 лютого 2018 року № 13 вбачається, що згідно з рішенням загальних зборів співвласників майна (членів) КСП "СКВ "Міжгір`я " від 29 листопада 2014 року затверджено оцінку майна КСП "СКВ "Міжгір`я " та список членів "Спілки майнових паїв", уточнено пайовий фонд майна КСП "СКВ "Міжгір`я".

Згідно рішення загальних зборів співвласників майна (членів) КСП "СКВ "Міжгір`я " від 29 листопада 2014 року майновий пай ОСОБА_1 становить 81117 гривень, ОСОБА_4 - 54720 гривень, ОСОБА_5 - НОМЕР_1 гривень, ОСОБА_3 55358 гривень, а загальний розмір - 300579,00 гривень (а. с. 185 т. 1 ).

Аналогічні відомості містяться в копії списку власників майнових паїв КСП "СКВ "Міжгір`я " ( а. с. 45-71 т. 1).

Як вбачається із матеріалів справи позивачі Кальницькі зверталися із заявами до загальних зборів співвласників майна колишнього КСП "СКВ "Міжгір`я" про отримання належних їм майнових паїв ( т. 1 а. с. 16 , та на звороті).

Представник позивачів адвокат Ульянов С.М. також звертався з адвокатським запитом до ПП "КП "Міжгір`я" про отримання майна, яке виділено в натурі позивачам, або його грошового еквіваленту ( т. 1 а. с. 17).

Проте, із отриманої відповіді на запит № 1909 від 19.08. 2018 року ПП "КП "Міжгір`я " від 9 жовтня 2018 року № 57 повідомило про те, що майна, яке було виділено в натурі позивачам, в наявності немає, оскільки було відкрито кредитну лінію в банку на суму 2000000 грн., тому відповідач заборгував банку кошти, гарантом сплати кредитної лінії стала сільськогосподарська техніка, крім того було заставлено техніку та інше майно передано в іпотеку, які були передані в якості сплати заборгованості (т. 1 а. с. 18).

У зв`язку з отриманою інформацією позивачами Кальницькими на адресу відповідача направлялася претензія на суму 300579 гривень ( т. 1 а. с. 19). Однак, відповідач не виконав вимоги позивачів.

Звертаючись в суд з даними позовними вимогами до ПП «КП «Міжгір`я» позивачі просили стягнути вартість майнових паїв на користь ОСОБА_1 , вартість майнового паю в сумі 136 475 гривень, а на користь ОСОБА_2 , вартість майнового паю в сумі 164104 гривни.

Проте, колегія суддів вважає, що слід звернути увагу, як вірно послався суд першої інстанції, що згідно даних довідки виконавчого комітету Іркіліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 20 квітня 2019 року № 946 свідоцтва про право власності на майнові паї членів ПП "КП "Міжгір`я" (майнові сертифікати) Іркліївською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області не видавалися ( т. 1 а. с. 132).

Таким чином, позивачі не отримували вказаних свідоцтв про право власності на майнові паї, тому не можуть підтвердити належними доказами, що вони є співвласниками майна, оскільки ними до позовної заяви надано лише перелік майна необоротних активів пайового фонду реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства СВК «Міжгір`я» в частині необоротних активів, яке належним чином не завірено (т.1 а.с. 10- 15).

За змістом ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч.1 ст. 355, ч.1 ст. 356, частин 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України майно , що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власність.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

За змістом статей 5, 7 - 9 Закону України від 14 лютого 1992 року № 2114-XII «Про колективне сільськогосподарське підприємство» передбачено, що майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності.

Пайовий фонд майна складається з балансової вартості як основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, так і грошових коштів; а майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на дату паювання (та скоригований на день вибуття працівника з господарства).

Право розпоряджатися своїм паєм на власний розсуд член КСП набуває лише після припинення членства в підприємстві. До припинення членства, частка майна члена колективного підприємства є частиною майна колективного підприємства, яке у статуті визначає принципи формування спільної власності та права членів щодо неї і через свої органи здійснює право власності (володіння, користування, розпорядження).

Згідно п.9 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 04 березня 2001 року № 62 (далі Порядок ), виділення зі складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством правонаступником на підставі рішення загальних зборів співвласників майнових паїв.

Лише спірні питання щодо розподілу майна між співвласниками вирішуються в судовому порядку.

Пунктом 12 Порядку встановлено, що питання розподілу майна пайового фонду вирішується загальними зборами співвласників майнових паїв.

Таким чином, законодавством чітко встановлено, що право розпорядження майном, яке входить до пайового фонду, мають лише загальні збори співвласників майнових паїв.

Із наявних матеріалів справи та із позовної заяви не вбачається, що позивачі, визначаючи коло осіб, які приймають участь у розгляді справи, вказували про необхідність в якості співвідповідача визначити і всіх інших співвласників майнових паїв, та в суд першої інстанції з відповідними заявами чи клопотаннями не звертались, хоча саме збори співвласників майна вирішують питання права розпоряджатися майном, яке входить до пайового фонду.

Законодавством передбачено рівність прав і обов`язків членів колективного сільськогосподарського підприємства щодо спільної виробничо-господарської діяльності та її результатів, а правомочності членів підприємств є похідними від правового статусу, завдань і функцій цих підприємств та правомочностей останніх як юридичних осіб, тому і право громадянина вимагати своєї частки (паю) з володіння і користування аграрного підприємства, як і інші правовідносини члена колективного підприємства з КСП щодо передачі отримання майнового паю, складу цього паю, його юридичного оформлення також повинні грунтуватись на принципі рівності прав і обов`язків зазначених сторін.

Спосіб забезпечення цих прав і інтересів члена КСП та підприємства визначений п. 3 ст. 9 Закону № 2114-XII, згідно з яким у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій за згодою сторін, формі.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» виділення майна в натурі проводиться у порядку, розробленому Комісією з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, та затвердженому зборами співвласників.

Співвласники, як визначено у постанові - члени підприємства, в тому числі реорганізованого, за якими зберігається право на майнові паї у пайовому фонді підприємства, але які не отримали його в натурі, чи не передали як внесок до статутного фонду правонаступника. Відповідно до зазначеного Порядку визначення конкретного майна для виділення окремому власнику чи групі власників у натурі проводиться Комісією на підставі рішення зборів співвласників. Майновий пай в грошовому виразі видається з урахуванням фінансових можливостей підприємства.

Як роз`яснено в листі № 37-25-1-11/11379 від 05.12.2002 року Міністерства аграрної політики України «Щодо реалізації власниками майнових паїв права на одержання цих паїв

у натурі» у разі недотримання вищенаведеного порядку виділення майнових паїв у натурі, районним комісіям з врегулювання майнових питань спільно з органами місцевого самоврядування слід ініціювати проведення зборів співвласників майна.

Вищим органом співвласників майнових паїв визнаються збори.

У випадку невиконання зборів співвласників рішення щодо виділення підприємством-правонаступником майна в натурі власнику майнового паю, останній може реалізувати своє право на судовий захист.

Зазначене свідчить про те, що порядок виділення майнового паю, його структура віднесений до компетенції органу самоврядування колективного підприємства, або зборів співвласників, які діють відповідно до статуту підприємства та затверджених ним актів, зокрема Положення про пайовий фонд майна.

Наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315 затверджено Рекомендації щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх сільськогосподарських підприємств», якими передбачено, що співвласник, який виявив бажання отримати в натурі належну йому частку майна, що перебуває у спільній частковій власності, подає уповноваженій особі, а у разі її відсутності зборам співвласників відповідну заяву (п.4.1.)

Пунктом 4.3 Рекомендацій передбачено, що якщо виділення в натурі частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності, є неможливе (неподільна річ), співвласник, який виявив бажання отримати її в натурі, має право на одержання від інших співвласників матеріальної, у тому числі грошової, компенсації вартості його частки.

Тобто, підставою для виділення майнових паїв у натурі чи отримання їх вартості окремими особами є заяви власників майнових паїв про виділення їхнього майна в натурі. Такі заяви розглядають збори співвласників майнових паїв, які приймають відповідні рішення, що оформляються протоколом зборів співвласників.

Отже, праву власника вимагати видачі майнового паю відповідає право співвласників цього майна вирішувати питання складу і структури майнового паю, способу і терміну його виділу, при здійсненні яких (прав) повинні враховуватись інтереси обох сторін.

Однак, належних доказів щодо звернення позивачів до співвласників майнових паїв з відповідною заявою про виділ їх частки із спільного майна в натурі матеріали справи не містять, таке рішення органу самоврядування колективного підприємства або зборів співвласників відсутнє.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що у задоволенні позову про стягнення грошової вартості майнових паїв слід відмовити, враховуючи, що відсутнє рішення зборів співвласників майнових паїв, що майно, яке підлягає виділенню в натурі позивачам відсутнє, тому позивачі мають право на отримання компенсації майнового паю грошовими коштами.

Суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку і прийшов до правильного висновку про те, що за вказаних обставин та наявних доказів правові підстави для стягнення вартості майнових паїв з відповідача, відсутні.

Члени колективного сільськогосподарського підприємства мають право отримати свій майновий пай лише у вигляді та розмірі визначеному рішенням зборів співвласників паїв або у порядку виділу своєї частки із спільного майна шляхом пред`явлення позову до інших співвласників, проте позивачі таких позовних вимог до співвласників майнових паїв не пред`являли.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості, незаконності рішення суду, його ухвалення без встановлення дійсних обставин справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки не знайшли свого підтвердження під час перевірки доводів апеляційної скарги колегією суддів, тому не підлягають задоволенню, так як висновків суду не спростовують.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належним чином досліджено та перевірено наявні у матеріалах справи докази, відповідно до вимог закону доказам сторін дана належна оцінка, тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення суду з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог позивачів.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивачів за наявних доказів у справі та визначеного кола осіб - відповідачів, до яких пред`явлено позовні вимоги про стягнення вартості майнових паїв.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів апеляційного суду, погоджується з судом першої інстанції, який прийшов до вірного, обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПП "КП "Міжгір"я" про стягнення вартості майнових паїв.

Виходячи з вищевикладеного, колегією суддів не вбачається, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, залишено не розглянутими обставини, що мають значення для справи, отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, яким з`ясовані обставини справи, доводи сторін перевірені, та їм дана належна оцінка, а доводи скаржника зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів, тому не підлягають задоволенню колегією суддів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що ухвалене у справі рішення є законним та обгрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи, зводяться до невірного трактування норм матеріального права і правильності висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції залишено без змін, тому відповідно питання перегляду судових витрат судом апеляційної інстанції не вирішується відповідно до вимог п. 13 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Ульянова Сергія Миколайовича - залишити без задоволення.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПП «КП «Міжгір`я» про стягнення вартості майнових паїв -залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів, з дня виготовлення повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законом.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Бородійчук В.Г.

Єльцов В. О.