Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Тхір О.А.,

за участі секретаря судового засідання Віраг Е.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 19.09.2014 року між нею та відповідачем, який зареєстрований виконавчим комітетом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Свої вимоги мотивувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося в силу різних причин, зокрема через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги. Шлюбні відносини припинилися, проживають окремо. На переконання позивача подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, шлюб існує тільки формально.

В підготовчу судове засідання сторони не з'явились, будучи належним чином повідомленими про дане судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

За викладених обставин, суд провів розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, в порядку, передбаченому ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку передбаченому ст. 206 ЦПК України.

Згідно з ч.3 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши думку представника позивача та відповідача, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Як встановлено судом з Свідоцтва про шлюб серії І ФМ № 119918, виданого 19.09.2014 року виконавчим комітетом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 19.09.2014 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 45. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_2 , дружини ОСОБА_2 .

У шлюбі у подружжя народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначене підтверджується відповідним Свідоцтвом про народження, копія якого наявна в матеріалах справи.

Судом встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують, а фактично шлюбні відносини припинено, сімя існує формально.

Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення, за яким шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються.

З вказаних положень закону вбачається, що однією із засад шлюбу є його добровільність. При чому, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Згідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до розяснень, викладених у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що між сторонами, як подружжям, втрачено взаєморозуміння, у них відсутні спільні інтереси та немає бажання на подальше спільне життя. Позивач не бажає миритись, а відповідач, зі своєї сторони, на цьому також не наполягає. Таким чином судом встановлено, що причини розладу шлюбних відносин сторін мають тривалий і глибинний характер. Сторони втратили взаємні почуття любові та поваги, між ними відсутні взаємодопомога та підтримка, тобто те, що є правовою основою шлюбу.

Оскільки сторони не змогли зберегти сімю та не бажають цього робити, суд вважає, що подальше їх спільне життя, як подружжя, і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам, як позивача, так і відповідача, а також їх дітей, тому постановляє рішення про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, з'ясовані у справі обставини свідчать, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що мають істотне значення, даний шлюб існує формально, а тому його слід розірвати.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому в силу вимог ст.ст. 141, 142 ЦПК України позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50% сплаченого при подачі позову судового збору, а решту 50% - стягненню у її користь з відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 263-265, 273, 280, 282, 283, 288, 289, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 56, 104, 105, 110, 112 СК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 19 вересня 2014 року виконавчим комітетом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 45 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Смільгіна».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця та зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки та зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 352,40 грн. (триста пятдесят дві гривні 40 копійок).

Повернути ОСОБА_1 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви згідно платежу через веб-банкінг «Ощадбанк» від 23.10.2018 року номер посилання 58.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення через Ужгородський міськрайонний суд, в порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає та зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає та зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

Суддя О.А.Тхір