Провадження номер № 2/0186/172/19
Справа № 186/410/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої - судді Янжули С. А.

секретар: Лиман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 грудня 1982 року відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №236.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він 24 грудня 1982 року вступив до шлюбу з відповідачем, їх шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №236.

Під час спільного проживання, в останній рік, між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок чого кожний з них має різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства. Вони втратили почуття взаємної любові, поваги, взаємодопомоги та підтримки. Шлюбні відносини фактично припинили з 2009 року, проживають окремо, продовження сумісного життя вважає неможливим.

Просить шлюб з відповідачем розірвати.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу, примирення між сторонами не відбулося, шлюбні відносини не підтримують 15 років.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату розгляду справи була належним чином повідомлена, 26 квітня 2019 року надавала суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що позовні вимоги не визнає, сварок між сторонами не було, з 26 березня 2017 року по 30 вересня 2017 року, більше півроку, її мати - ОСОБА_3 , 1939 року народження, знаходилася на лікуванні у медичних закладах після перенесеного гострого порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом. Після виписки з лікарні вона потребувала постійної сторонньої допомоги, реабілітації, самостійно не пересувається. Близьких родичів, окрім відповідача, в неї немає. Після розмови з позивачем, щоб забрати матір до себе додому в м.Першотравенськ, доки їй не стане краще, він відмовився. Тому, саме на вимогу чоловіка вона змушена тимчасово проживати з матір`ю, доглядаючи за нею. Саме з осені 2017 року вона здійснює догляд за своєю хворою престарілою матір`ю, знаходиться з нею у медичних закладах м.Дніпра. За весь час її відсутності вдома - жодних сварок між нею та її чоловіком, не було, спілкуються весь час. Після того, як прожили багато років разом, виростили двох доньок, які вже створили свої сім`ї, не втратили один до одного почуття любові та поваги. Вона не знає причин, з яких чоловік звернувся з даним позовом до суду, в найближчий час мала намір приїхати до м.Першотравенська. Враховуючи, що їх діти вже дорослі, позивач не мав права звертатися з позовом до суду, а шлюб розривати вони мають в органах РАЦС. Просила відмовити в задоволенні позову або хоча б дати строк для примирення 6 місяців.

Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки належним чином повідомлена про дату розгляду справи відповідач в судове засідання не з`явилася, однак надавала відзив на позовну заяву, суд ухвалює рішення не при заочному розгляді справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовільнити з наступних підстав.

Копією паспорта АЕ НОМЕР_1 від 21 січня 1998 року підтверджується, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Гірняк, Донецької області.

Копією повторного свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 від 17 серпня 2010 року підтверджується, що 24 ІНФОРМАЦІЯ_2 1982 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м.Свердловськ, Російська Федерація та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м.Горняк, Донецької області, Україна зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_7 .

Довідкою №2-5 від 11 травня 2012 року Першотравенського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області підтверджується, що ОСОБА_2 , за її заявою, було замінено паспорт НОМЕР_3 від 21 січня 1998 року на прізвище ОСОБА_7 , на паспорт НОМЕР_4 від 18 січня 2011 року на прізвище ОСОБА_8 .

Копією паспорта НОМЕР_5 від 18 січня 2011 року підтверджується, що ОСОБА_1 отримав новий паспорт на прізвище ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Свердловськ.

Таким чином, судом встановлено, що при реєстрації шлюбу прізвища подружжя були згідно паспортів - ОСОБА_7 , а після реєстрації шлюбу змінені на ОСОБА_8 .

ОСОБА_9 сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні.

Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Нормами ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, сторони тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, неповнолітніх дітей не мають, а отже розірвання шлюбу не може впливати на їх інтереси, проживають окремо, сторонам по справі надавався максимальний строк для примирення, але воно не відбулося, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розлучення, відповідачу слід залишити прізвище ОСОБА_8 .

Що стосується заперечень відповідача ОСОБА_2 проти позову з підстав того, що позивач не мав права звертатися з даним позовом до суду, так як сторони не мають неповнолітніх дітей і в такому випадку шлюб мають розривати органи РАЦСу, суд не може погодитися з даними запереченнями, оскільки, відповідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ст.106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя.

Таким чином, сторони мають право, а не обов`язок, звертатися до органів РАЦСу із спільною заявою про розірвання шлюбу або кожна сторона має право звертатися до суду із відповідною позовною заявою.

Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позивач не просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі, то останні слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 2,3,4,6,9,18,76,77,78,79,80,89,200,206,207,258,263,264 ЦПК України, ст. ст.3,24, 110-112 СК України, - суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовільнити.

Розірвати зареєстрований 24 грудня 1982 року відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №236 шлюб між ОСОБА_10 (згідно повторного свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 від 17 серпня 2010 року ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем м.Свердловська, та ОСОБА_8 (згідно повторного свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 від 17 серпня 2010 року - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою м.Гірняк (згідно паспорта НОМЕР_3 від 21 січня 1998 року, а згідно повторного свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 від 17 серпня 2010 року - Горняк), Донецької області, Україна, залишивши відповідачу після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_8 .

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: С.А.Янжула.