Єдиний унікальний номер 725/4699/19
Номер провадження 2/725/665/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2019 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі Кушлак Л.Л.,

за участю:

позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) про стягнення додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину.

У позові посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у них з відповідачем народилася дочка ОСОБА_4 .

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 03 травня 2018 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на її користь на утримання дочки у розмірі 3000грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Втім, відповідач належним чином призначені судом аліменти не сплачує,

не займається вихованням та розвитком дочки, а тільки зрідка цікавиться її життям.

На даний час потреби дочки у належному утриманні, вихованні, оздоровленні та розвитку її здібностей значно змінилися, що і змусило її звернутися до суду із вказаним позовом.

Так, малолітня ОСОБА_4 з 01.09.2018р. по 31.07.2019р. відвідувала гурток дошкільнят «Зернятко», оплата за навчальний період становила 6000грн.

Крім того, у зв`язку із фізичними особливостями швидкого росту дочки, вона була змушена змінити дитяче ліжко і матрац в її кімнаті та купити комод, стіл, стілець для забезпечення належних умов розвитку та навчання, оскільки дитина з 1 вересня 2019 року іде в перший клас. У зв`язку із цим, понесла витрати у розмірі 68824грн.

Таким чином, нею понесено додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 74 824грн., половина яких, на її думку, повинна бути стягнута з відповідача.

Наскільки їй відомо, відповідач матеріально забезпечений, так як з 30.09.2016р. є фізичною особою-підприємцем. Згідно поданої ним декларації, загальна сума його доходу за звітній період становить 327 000грн.

За таких обставин, просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 37 412грн.

Ухвалою суду від 04 вересня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

25 вересня 2019 року до суду від представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 надійшов відзив, в якому вона зазначила, що її довіритель позов не визнає з тих підстав, що інформація, яка зазначена ОСОБА_1 у позові щодо майнового стану її довірителя, не відповідає дійсності та є дещо застарілою.

Так, дійсно, згідно поданої ОСОБА_3 декларації за 2016р., його дохід дійсно становив 327000грн., що і стало підставою стягнення з нього аліментів на утримання дочки у розмірі 3000грн. Однак 29 липня 2019 року відповідач припинив підприємницьку діяльність та на даний час не працює, у зв`язку із чим у нього відсутній будь-який дохід.

Крім того, позивачкою не надано доказів на підтвердження того, які саме особливі обставини зумовили необхідність відвідування малолітньою дочкою гуртка дошкільнят «Зернятко», а також належних доказів про понесені нею витрати, оскільки єдиним належним доказом, який підтверджує оплату послуг, є квитанція.

Також, на її думку, докази, надані позивачкою про понесені нею витрати на придбання меблів та матраца, не є належними, оскільки ТОВ «Імперіал Трейд Груп», де було придбано майно, ще з 24 травня 2018 року не здійснює свою діяльність.

За таких обставин, просила у задоволені позову відмовити.

04 жовтня 2019 року від позивачки ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, де вона категорично заперечувала доводи представника відповідача, наведені у відзиві та вважає, що вони спростовуються наступним:

Так, відповідач ОСОБА_3 є молодою, здоровою та працездатною особою, у зв`язку із чим має можливість працювати та належним чином утримувати їхню дочку.

Той факт, що відповідач припинив підприємницьку діяльність не може свідчити про те, що у нього погіршилося матеріальне становище.

Навпаки, у червні 2019 року він набув права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_4 .

Більше того, вважає, що відповідач має дохід як громадянин Румунії, оскільки у нього є паспорт вказаної держави.

Зазначила, що необхідність відвідування дочкою гуртка дошкільнят зумовлена розвитком, підготовкою та адаптацією її до школи, оскільки вона не відвідувала дошкільний навчальний заклад. На підтвердження понесених витрат на навчання надала копію квитанції.

Також на момент придбання меблів для дочки їй не було відомо, що державна реєстрація ТОВ «Імперіал Трейд Груп» припинена, оскільки її цікавило тільки виготовлення замовлення. Необхідністю придбання меблів із деревини, а не із більш дешевого матеріалу є те, що дочка має алергію, про що добре відомо відповідачу. Вказані меблі знаходяться в кімнаті дочки, однак якщо у відповідача є сумніви щодо їх наявності, а також щодо того, що вони були придбані саме для дочки, він може навідатися та особисто це перевірити.

Просила позов задовольнити.

31 жовтня 2019 року представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_2 надала заперечення, в якому спростовувала доводи позивачки у відповіді на відзив. Зокрема зазначила, що наявність у її довірителя паспорта громадянина Румунії не приносить йому жодних доходів. Щодо належності ОСОБА_3 на праві власності 1/2 частки квартири АДРЕСА_4 не свідчить про покращення його матеріального становища, оскільки в квартирі проживає позивачка разом із донькою та користується ним на власний розсуд. Навпаки, той факт, що у відповідача є заборгованість по аліментах підтверджує факт погіршення його матеріального становища.

З часу припинення шлюбних відносин позивачка не радиться з її довірителем щодо їхньої спільної дитини та взагалі заблокувала номер його телефону.

Зазначила, що вказані позивачкою обставини, на її думку, не спростовують того, що докази про придбання нею меблів є належними в розумінні ст.77 ЦПК України.

Просила у задоволенні позову відмовити.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 підтвердила викладені нею у позові обставини. Просила його задовольнити.

Пояснила, що на даний час не працює, оскільки займається вихованням дитини. Навчання у школі лише до 13:00 год., а залишати на групі продовженого дня дитину вона не може, так як дочка часто хворіє і за рекомендацією лікаря, вона уникає великих скупчень людей. Таким чином, влаштуватися на роботу поки що немає можливості. Час від часу їй допомагала мама, але і вона на даний момент без роботи. Натомість колишній чоловік добре забезпечений, у нього немає інших дітей та непрацездатних осіб. Всі кошти, які вона отримує від аліментів, витрачаються виключно на інтереси дитини. Але навіть їх не вистачає для забезпечення належного рівня виховання та розвитку дитини. Вказала, що придбані нею меблі, належної якості, і відповідач не заперечував щодо їх придбання. Що ж стосується підготовки до школи, то в гуртку дитина займалася англійською мовою, вчилася читати та писати, розвивала творчі здібності.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 пояснила, що її довіритель позов не визнає, з підстав викладених у відзиві. Просила у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 для розгляду справи не з`явився.

Заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників справи, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 21 вересня 2016 року між ними розірвано (а.с.4-5).

У шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_4 , яка після розірвання шлюбу проживає разом із позивачкою (а.с.6-7).

Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 03 травня 2018 року з відповідача ОСОБА_3 стягнуто на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000грн. щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.12.2017р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.4-5).

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 вказує на те, що нею на даний час понесено додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 74 824грн., половину яких просила стягнути з відповідача.

Згідно довідки Комунальної бюджетної установи Культурно-просвітницького центру, малолітня ОСОБА_4 у період з 01 вересня 2018 року по 31 липня 2019 року відвідувала гурток дошкільнят «Зернятко». Розмір плати за навчальний період становив 6000грн., з яких 4310грн. оплата за навчання та 1690грн. витрати на загальні витрати та роздатковий матеріал (а.с.9, 79-83).

Крім того, як вбачається із наданих позивачкою накладних: №147 від 17 червня 2019 року ТОВ «Інтервал Трейд Груп» та №РС-000580 від 09 серпня 2019 року «Світ матраців», ОСОБА_1 придбала для дочки меблі: ліжко, стіл письмовий, комод, стілець, а також матрац, наматрацник та підматрацник (а.с.10-11). Згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 17.06.2019р. та накладної №РС-000580 від 09.08.2019 року позивачкою за придбання вказаного товару було сплачено кошти у розмірі 68 824грн.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідної норми Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Таким чином, проаналізувавши вказане, суд приходить до висновку, що витрати на навчання малолітньої ОСОБА_4 відносяться до додаткових витрат, пов`язаних із розвитком здібностей дитини.

Поряд із цим, витрати на придбання товарів (меблів: ліжка, стола письмового, комода, стільця, а також матраца, наматрацника та підматрацника) для дочки не підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, оскільки вони не відносяться до додаткових витрат, у розумінні ст.185 СК України. На думку суду, такі витрати повинні нестися обома батьками, але тільки за їх спільною згодою та попереднім узгодженням щодо вартості таких товарів.

При цьому, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 є здоровою та працездатною особою, на утриманні інших дітей, непрацездатних осіб не має. Доказів, які б свідчили протилежне судом не здобуто.

Той факт, що у відповідача ОСОБА_3 є заборгованість по сплаті аліментів, не може свідчити про те, що останній не спроможний відшкодувати ОСОБА_1 додаткові витрати, оскільки обов`язок утримувати дитину є рівною мірою як матері, так і батька.

За змістом положень ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи всі обставини справи, а також вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею додаткові витрати на навчання дочки у розмірі 3000грн.

Також відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст.182, 184, 192 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) разові додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у розмірі 3000 (три тисячі)грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 61 (шістдесят одна)грн. 61 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 28.11.2019 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич