Справа № 161/9640/19 Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В. В.
Провадження № 22-ц/802/825/19 Категорія: 54 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 серпня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С. І.,

суддів - Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова група «Бонітет» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 липня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в Луцький міськрайонний суд з позовом до ТзОВ «Промислова Група «Бонітет» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду від 05 липня 2019 року цивільну справу № 161/9640/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ТзОВ «Промислова Група «Бонітет» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - передано на розгляд до Маневицького районного суду Волинської області.

Позивач подав апеляційну скаргу на зазначену ухвалу. Мотивує її тим, що він проходить строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , постійно проживає на її території, отже його зареєстрованим місцем перебуванням є саме ця військова частина, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Тому, користуючись правилами альтернативної підсудності, вважає, що спір територіально підсудний саме Луцькому міськрайонному суду Волинської області. Просить скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 липня 2019 року у даній справі і направити її для продовження розгляду до Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Передаючи справу на розгляд в Маневицький районний суд Волинської області на підставі п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд першої інстанції керувався тим, що місце знаходження відповідача є смт. Маневичі, підстав для застосування правил підсудності за вибором позивача і розгляду справи Луцьким міськрайонним судом Волинської області немає, оскільки інформація щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 в реєстрі територіальної громади м. Луцька відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Положеннями статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи.

Документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку ( ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»).

Порядок реєстрації місця проживання або перебування передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру»(далі - Правила).

Відповідно до пункту 3 вказаних Правил реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що реєстрації підлягає як місце проживання, так і місце перебування особи.

Довідка військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №34 від 05.06.2019 року про доходи видана солдату ОСОБА_1 , який проходить строкову військову службу у вказаній частині, в тому що його середньомісячне грошове забезпечення складає 420 грн.

Позивач не подав суду доказів, які б підтверджували його зареєстроване місце перебування в АДРЕСА_1 .

Отже, не є зареєстрованим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місце в якому особа проходить строкову військову службу.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що за даною адресою знаходиться його виборча адреса не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст. 8 ЗУ «Про державний реєстр виборців» виборча адреса військовослужбовців строкової служби є адреса дислокації військової частини (формування).

Також позивач не подав суду доказів, які б підтверджували його зареєстроване місце проживання в м. Луцьку. Із відповіді департаменту державної реєстрації Луцької місткої ради від 26.06.2019 року №33-19/1739 на запит Луцького міськрайонного суду від 18.06.2019 №161/9640/19/28156/2019 стосовно зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 встановлено, що в Реєстрі територіальної громади м. Луцька інформація щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 відсутня. З копії військового квитка вбачається, що ОСОБА_1 проживав на території Маневицького району.

На даний спір, що виник з трудових правовідносин, поширюється правило альтернативної підсудності за вибором позивача, проте позивач не зареєстрований у встановленому законом порядку на території м. Луцька чи Луцького району, а тому підстав для розгляду даної справи Луцьким міськрайонним судом немає.

Таким чином, оскільки позивач не зареєстрований у встановленому законом порядку на території м. Луцька чи Луцького району, не вказав свого зареєстрованого місця проживання, місцезнаходження відповідача в смт. Маневичі, суд дійшов правильного висновку, що справа належить до територіальної підсудності Маневицького районного суду Волинської області, за місцем знаходження відповідача юридичної особи та відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передав матеріали справи за підсудністю для подальшого судового розгляду до Маневицького районного суду Волинської області.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Cуд критично оцінює посилання позивача на неможливість прибувати до Маневицького районного суду Волинської області через обмеження свободи пересування. Норми цивільно-процесуального кодексу передбачають достатньо альтернативних механізмів для реалізації учасникам справи своїх прав, зокрема, але не виключно, ст. 212 ЦПК України і в даному випадку не є порушенням права на доступ до суду, так як справа передана на розгляд у суд, встановлений законом, а спори про підсудність між судами не допускаються.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції. -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 липня 2019 року у даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді