Справа № 310/6708/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі: секретаря Бевз О.А.,

державного виконавця Хохоляк С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Хохоляк Світлани Василівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , стягувачі ТОВ «Фінансова компанія «Браво», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

ВСТАНОВИВ:

Головний державнмй виконавець Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Хохоляк С.В. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , в якому вказує на те, що на виконанні Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої знаходиться зведене виконавче провадження № 60112272 до складу якого входять:

- виконавчий лист № 310/8597/17 виданий 03.04.2018 про стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суму боргу за договором позики від 31.03.2017 року в розмірі 811629 гри, три відсотки річних віл простроченої суми в розмірі 4058,15 грн., та судовий збір в сумі 8000 грн, а всього 823 687,15 грн. (АСВП 56510219)

- виконавчий лист №310/6708/18 від 13.11.2018 року, виданий Бердянським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Альфа-Банк" заборгованість в розмірі 113185,93 грн. (АСВП 59112012)

- виконавчий лист №310/3362/18 від 24.09.2018 року, виданий Бердянським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 8810 грн. (АСВП 59456842)

- судовий наказ № 908/1187/19 від 07.10.2019 року, виданий Бердянським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Браво" заборгованість в розмірі 2250 грн. (АСВП 60617790)

Станом на 21.11.2019 року загальна сума боргу за вищевказаними виконавчими документами складає 753 420,99 грн.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України Про виконавче провадження (далі - Закон), виконавцем 01.06.2018 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником в повному обсязі не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Головним державним виконавцем здійснювалися заходи з виявлення майна боржника. Отримана інформація про наявність зареєстрованих за боржником транспортних засобів та нерухомого майна.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України листом від 20.11.2019 повідомлено про те, що ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , з моменту відкриття виконавчого провадження, а саме з 18.10.2018 року перетин державного кордону України не здійснював.

Згідно відповіді з Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно даних інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами отримав два паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а саме:

серія НОМЕР_2 від 05.09.2017 року, орган видав 2317;

серія НОМЕР_3 від 26.06.2018 року, орган видав 2317;

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання його, просила обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним судових рішень.

Перевіривши обґрунтованість подання, дослідивши матеріалами справи, суд дійшов до висновку про те, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Право громадян України на пересування, в тому числі і залишення території України, закріплено у ст. 33 Конституції України. У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.

Згідно статті 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому Протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Крім того, стаття 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" № 3857 від 21.01.1994 року вказує, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ст. 18 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим підлягає з`ясуванню чи дійсно особа свідомо не виконувала зобов`язання, або невиконання зумовлено об`єктивними причинами.

Під поняттям "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до положень частини першої статті 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Необхідною передумовою обрання такого заходу забезпечення виконання рішення суду, як обмеження боржника у праві виїзду за межі України, є встановлення судом дійсних обставин ухилення боржника від виконання судового рішення. Такі обставини суд повинен установити, виходячи з відомостей зазначених у поданні, матеріалів виконавчого провадження та пояснень державного виконавця.

В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно наявність умислу та інші факти, як обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 навмисно ухиляється від виконання судового рішення.

Звертаючись до суду з поданням про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України державним виконавцем на підтвердження направлення боржнику постанов про відкриття виконавчого провадження надані копії поштових конвертів про відправлення їх боржнику на адреси, вказані у виконавчих документах, і які повернулися не врученими через «закінчення встановленого строку зберігання». З цього можна зробити висновок, що боржник не повідомлений належним чином про відкриття виконавчих проваджень щодо нього і про необхідність подання декларації про доходи та майно, та про виклик його до державної виконавчої служби.

З поданнями про примусовий привід боржника, його розшук державний виконавець до суду не звертався.

Отже, державним виконавцем не було доведено факт ухилення ОСОБА_1 від виконання ним своїх зобов`язань за рішенням суду, матеріали подання також не містять жодного доказу того, що боржник свідомо ухилявся від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

З огляду на викладене, підстав, передбачених законом, для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України судом не встановлено, тому у задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 258-260, 441 ЦПК України, ст. 18 Закону України Про виконавче провадження , ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в*їзду в Україну громадян України", суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання головного державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Хохоляк Світлани Василівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25.11.2019 року.

СуддяІ. П. Прінь