пр. № 2-з/759/214/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в порядку ч. 2 ст. 151 ЦПК України,

В С Т А Н О В И В:

15.11.2019р. ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою до подачі позовної заяви в якій просить накласти арешт на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 68,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав : 00 (стягувач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; боржник - ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; заборонити ОСОБА_2 щодо нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 68,9 кв.м в тому числі укладати будь-які угоди цивільно-правового характеру, передавати в іпотеку, обтяжувати іншим чином, отримувати під заставу цього майна грошові кошти.

В обгрунтування заяви посилалася на те, що 06.06.2019р. між дарувальником - ОСОБА_1 та обдарованим - ОСОБА_2 укладені договори дарування нерухомого майна: договір дарування нерухомого майна за № 2465, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. та договір дарування нерухомого майна за № 2468. Відповіднро до вказаних договорів дарування заявник безоплатно передала у дар ОСОБА_2 по Ѕ ідеальних часток нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому нерухоме майно. Починаючи з 2016р. стосунки між заявником та ОСОБА_2 погіршилися. На ОСОБА_1 здійснювався продовжувальний психологічний тиск з метою заволодіння ОСОБА_2 всім спільним майном, набутим у шлюбі з ОСОБА_2 , з реалізацією єдиного умислу ОСОБА_2 - стати єдиним власником всього сумісного майна. Заявник під впливом неправомірних дій ОСОБА_2 уклала правочин в силу психічного тиску (насильства), та довготривалого психоемоційного навантаження. Предмет майбутнього позову - про визнання договорів дарування нерухомого майна від 06.09.2019р. за № 2465 та № 2468, які посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. - недійсними. Для підготовки позовної заяви, заявнику потрібний час для збирання доказів, визначення кола осіб, що будуть додатково залучені до справи, формування відповідних позовних вимог. На даний час ОСОБА_2 здійснюються дії щодо незаконного відчуження всього спільного майна заявника, з єдиною метою - залишити заявника та їх дитину без будь-якого майна взагалі. Такий захід як накладення арешту є співмірним із заявленими у майбутньому позовними вимогами, зваженими та адекватними, в майбутньому не дозволять відповідачу вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна. Невжиття такого заходу судом може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист, та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявниці. Також, вжиття заходів не дозволить ОСОБА_2 укладати відносно спірного нерухомого майна цивільно-правові угоди, що істотно ускладнить ефективний захист та /або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів заявника.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії;

Відповідно до ч. 1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Крім того, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Виходячи з вказаних норм, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася або має намір звернутися до суду.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 р. (справа № 183/5864/17-ц) саме лише посилання на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення не являється основою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в даному випадку не вбачається співмірності та не доведено, що невжиття забезпечення позову може істотно ускладнити (унеможливити) виконання рішення суду, оскільки доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, задоволенню не пілягає.

Керуючись ст.ст.151-153, 293 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в порядку ч. 2 ст. 151 ЦПК України .

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання її суддею.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко