Справа № 645/3958/19
Провадження № 2/645/1605/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року Фрунзенськийрайоннийсудм.Харкова у складі:

головуючогосудді - Мартинової О.М.,

секретар судових засідань Ляхова І.Ю.

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 вересня 2009 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 421 та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Позивач, зазначає, що на теперішній час шлюбні відносини припинені. Таким чином, вважає, що подальше збереження шлюбу та надання строку на примирення є недоцільним. Разом з тим вказує на те, що від даного шлюбу є спільна дитина, яка проживає разом з позивачем та находиться на її утримані. На відміну від вимог встановлених законом, відповідачем частково та нерегулярно виділяються грошові кошти на потреби доньки. У зв`язку з чим, вимушена звернутись до суду з вимогою встановлення щомісячного розміру платежу на користь спільної дитини задля створення належних умов дитини, в тому числі й матеріального її забезпечення. Оскільки між сторонами добровільно не досягнуто згоди щодо встановлення способу виконання обов`язку по утриманню доньки позивач просить стягнути на утримання їх спільної з відповідачем дитини аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитини повноліття.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 липня 2019 року прийнято до розгляду зазначену позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі.

У судове засідання позивач та її представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 , не з`явилися, повідомлялися про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Однак від позивача та її представника надішли до суду заяви, в яких просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, причину не явки суду не відомі. Проте, через канцелярію суду надійшла заява, якою не заперечує проти задоволення позову в повному обсязі.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав:

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207цього Кодексу.

Згідно ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 вересня 2009 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 421 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 26 вересня 2009 року).

Від шлюбу сторони мають спільну дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 13 лютого 2013 року). Батьками дитини відповідно до свідоцтва про народження записані сторони по справі, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу Українивстановлено, що право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має один із подружжя.

При цьому,статтею 111 Сімейного кодексу Українивизначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення.

У ході судового розгляду встановлено, що сторони мешкають окремо, припинені шлюбні відносини. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавав.

Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони мешкають окремо та припинені шлюбні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя є неможливе.

Відповідно дост.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка заявила клопотання, що після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін - « ОСОБА_6 ».

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів суд зазначає наступне.

У судовому засіданні встановлено, що сторони на день звернення позивача до суду проживають окремо, при цьому дитина проживає з позивачем, що не спростовується відповідачем. Крім того, відповідач частково та не регулярно надає допомогу на утримання дитини.

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини.

При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків.

За ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов`язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом.

Згідно з роз`яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що дитина проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, проти чого не заперечував відповідач.

Відповідно до ст. 182 СК Українипри визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становищеплатника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» установлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, а саме на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Відповідач є працездатною особою, не позбавлений можливості працювати, даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дітей суду не надано, а тому суд приходить до висновку що відповідач може сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини, а також виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з від дня пред`явленні позову до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам ст. 183 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а саме з 01 липня 2019 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу стосовно стягнення аліментів, відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави,у розмірі 768,40 грн.

При зверненні до суду з позивною вимогою про розірвання шлюбу, ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 200, 206, 247, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 26 вересня 2009 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 421.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , урозмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 01 липня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,судовий збір у розмірі768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м.Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер облікової картки фізичної особи платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер облікової картки фізичної особи платника податків НОМЕР_4 ,зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 09 серпня 2019 року.

Суддя