Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/783/19
УХВАЛА

Іменем України

25 листопада 2019року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Войнарівського М.М., за участю секретаря судового засідання Трифонової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області про встановлення факту родинних відносин.

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою у порядку окремого провадження у якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 народився в смт.Гурфуз, АРК та є батьком заявника ОСОБА_1

У судове засідання заявник та його представник не з`явилися, при цьому заявник ОСОБА_1 надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його с представником участі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.1-2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Порядок розгляду заяв щодо набуття громадянства України визначений Законом України "Про громадянство України" та Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Так, Закон України "Про громадянство України" визначає правовий зміст громадянства України, підстави та порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", згідно з нормами Коституції України та Закону України "Про громадянство України", іноземці та особи без громадянства можуть набути громадянства України (натуралізуватись).

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення, набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними врегульовані Законом України "Про громадянство України" (розділ ІІ) та Положенням про Комісію при Президентові України з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджених Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, зі змінами внесеними Указом Президента України від 27 червня 2006 року № 588 "Про внесення змін до Указу Президента України від 27 березня 2001 року № 215", яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок).

Службу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб - становлять територіальні органи - управління (відділи) у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб головних управлінь, управлінь МВС в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі, підрозділи - відділи (сектори) у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб міських, районних управлінь, відділів МВС, пункти тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які не законно перебувають в Україні, керівним органом якої є Департамент. Державний департамент у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб є урядовим органом, що функціонує у системі МВС, відповідальний перед Кабінетом Міністрів України, підзвітний та підконтрольний Міністрові внутрішніх справ.

Згідно з ст. 26 Закону України "Про громадянство" рішення з питань громадянства можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку до суду.

Таким чином, законодавством України передбачений інший порядок для вставлення фактів, які можуть бути наслідком надання заявнику громадянства України, а у разі незгоди заявника з рішенням органу, що уповноважений розглядати заяви про набуття громадянства України, останнє може бути оскаржене до суду.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", із змінами та доповненнями, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За таких обставин юридичне значення має факт народження або постійного проживання хоча б одного з батьків на території України в певний час, а саме до 24 серпня 1991 року - проголошення незалежності України. Встановлення такого факту породжує для заявника право на набуття громадянства України, від чого залежить й вирішення питання отримання паспорта громадянина України. Тим самим, зі змісту заяви вбачається, що підставою звернення до суду щодо встановлення факту родинних відносин є вилучення паспорта громадянина України в порядку, передбаченому законодавством, що створює спір про право.

Встановлення факту родинних відносин супроводжується причинами неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт. Зокрема, заявник як доказ, що підтверджує факт родинних відносин, надає оригінал свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,що спростовує необхідність встановлення факту родинних відносин.

Аналіз наведених заявником обставин у заяві про встановлення факту родинних відносин, дає підстави для висновку, що у даному випадку виник спір про право.

Згідно з пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відтак, факт який просить встановити заявник пов`язаний із вирішення спору про право, є позовною вимогою і підлягає розгляду в позовному провадженні, оскільки вбачається спір про право.

Згідно із вимогами ч.4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відтак, оскільки заявник звернувся до суду із заявою в прядку окремого провадження з вимогами, які слід розглядати в порядку позовного провадження, справа в окремому провадженні розглянута бути не може, а тому заяву належить залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 186, 259, 260, 261, 263, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області про встановлення факту родинних відносин- залишити без розгляду.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М.Войнарівський

25.11.2019