Справа № 345/4132/17
Провадження № 6/345/3/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2019 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області:

в складі: головуючого-судді Мигович О.М.

секретарі Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші подання Головного державного виконавця Калуського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Іванців Галини Іванівни погоджене з начальником Калуського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Табачук Ігорем Антоновичем про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа, суд -

встановив:

головний державний виконавець Калуського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Іванців Г.І. звернулася до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3, без вилучення паспортного документа, мотивуючи подання тим, що боржник ухиляється від виконання виконавчого листа №345/4132/17, виданного Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області 31.05.2018 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 31040 грн. боргу та 2413,46 грн. неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Головний державний виконавець Іванців Г.І. у судове засідання не з'явилася.

Божник та стягувач у судове засідання не викликались, враховуючи необхідність негайного розгляду подання, діючи з метою захисту прав та інтересів стягувача, суд вважає, що розгляд подання слід провести без участі цих осіб, в порядку частини 4 статті 441 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що дане подання підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Приписами ст. 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантовано свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Норми ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулюють порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначають випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлюють порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону, однією з підстав для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон є ухилення ним від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України регулюється ст. 441 ЦПК України та ЗУ «Про виконавче провадження».

За змістом п.19 ч.3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, виконавцю надано право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з'являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим, з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, поновлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясовувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Встановлено, що державним виконавцем 22.06.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №345/4132/17, виданого Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області 31.05.2018 року про стягнення з стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 31040 грн. боргу та 2413,46 грн. неустойки. Боржника зобов'язано подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження

Наданими державним виконавцем матеріалами підтверджено та в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про виконання ОСОБА_3 обов'язків, передбачених нормами ЗУ «Про виконавче провадження», що є підтвердженням свідомого невиконання рішення суду та, відповідно, підставою для тимчасового обмеження у праві виїду за межі України.

Згідно акту від 08.11.2018 року, складеного державним виконавцем, боржник ОСОБА_3 за адресою місця проживання по АДРЕСА_1 зв слів сусідів та колишньої дружини за вказаною адресою не проживає більше 5-ти років.

Під час виконання виконавчого листа державним виконавцем вживалися заходи до примусового виконання, зокрема щодо з'ясування наявності у боржника грошових коштів і майна, на які можна було б звернути стягнення, що підтверджено матеріалами справи.

При цьому встановлено, що відомості про нерухоме майно відсутнє, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, які знаходяться в матеріалах справи.

Ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий лист, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

В судовому засіданні встановлено, що боржник ОСОБА_3 добровільно не виконує свої зобов'язання, тому державною виконавчою службою примусово проводилися заходи для своєчасного та всебічного виконання рішення суду, а саме направлено запити в майново-реєстраційні установи для перевірки майнового стану боржника, відповідно до яких майна не виявлено, на виклики державного виконавця не зявляється. Також відкритих рахунків у банківських установах боржник немає і у відповідності до відповідей на запити відсутні джерела отримання доходів.

Таким чином, дане подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа божника ОСОБА_3 на строк до погашення ним заборгованості підлягає до задоволення.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України й керуючись ст. ст. 260, 441 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

Подання головного державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Іванців Галини Іванівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта ОСОБА_3 - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта для виїзду за кордон - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1, громадянина України, до виконання зобов'язання, покладеного на нього виконавчим листом №345/4132/17, виданного Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області 31.05.2018 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 31040 грн. боргу та 2413,46 грн. неустойки..

Виконання ухвали доручити Державному комітету у справах охорони Державного кордону України (м. Київ, вул. Володимирська,26) та Калуському РВ УДМС України в Івано-Франківській області.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 15-ти днів з часу проголошення.

Головуючий: