Головуючий суду 1 інстанції - Певна О.С.
Доповідач -: Луганська В.М.
Справа № 433/1354/17
Провадження № 22-ц/810/146/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Луганської В.М.

суддів: Коновалової В.А. Єрмакова Ю.В.

за участю секретаря: Перишкіна Т.В.

учасники справи:

позивач- Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Троїцького районного суду Луганської області від 29 листопада 2017 року, ухваленого Троїцьким районним судом у складі: судді Певної О.С. в приміщенні Троїцького районного суду Луганської області

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з зазначеними вимогами, в обґрунтування яких вказало, що ОСОБА_1 підписано заяву № б/н від 12.05.2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом на заяві.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань, станом на 03.07.2017 року утворилась заборгованість у сумі 43097,83 грн.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.05.2014 року у сумі 43097,83 грн., яка складається з 14508,18 грн. заборгованість за кредитним договором; 9524,11 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 16537,07 заборгованість за пенею; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2028,47 - штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 29 листопада 2017 року заявлені вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.05.2014 року в сумі 24032, 29 грн. та судовий збір у розмірі 892, 16грн.

09 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Апеляційного суду Луганської області з апеляційною скаргою на вказане вище рішення.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 16 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Троїцького районного суду Луганської області від 29 листопада 2017 року було повернуто скаржнику.

24 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Троїцького районного суду Луганської області з заявою про перегляд заочного рішення Троїцького районного суду Луганської області від 29 листопада 2017 року.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 24 січня 2018 року заява про перегляд заочного рішення була залишена без руху.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 07 лютого 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Троїцького районного суду Луганської області визнано неподаною і повернуто заявнику.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 27 лютого 2018 року повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Троїцького районного суду Луганської області від 07 лютого 2018 року.

Постановою Апеляційного суду Луганської області від 16 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено та ухвалу Троїцького районного суду Луганської області від 07 лютого 2018 року скасовано та повернуто для вирішення питання на новий розгляд.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 15 січня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Троїцького районного суду Луганської області від 29 листопада 2017 року відмовлено.

19 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Луганського апеляційного суду з апеляційною скаргою на заочне рішення Троїцького районного суду Луганської області від 29 листопада 2017 року, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що анкета заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не може вважатися договором. Умови та правила, на які посилається суд не підписані відповідачем, а у відповідній заяві відсутні умови, які б дозволяли ідентифікувати ці умови як додаток до договору укладеного з відповідачем.

Анкета заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку не містить жодної істотної умови договору та в розділі обрання картки, яку бажає оформити клієнт не відмічено жодної картки та не заповнена графа кредитного ліміту. В анкеті заяві відсутні вказівки на дату отримання клієнтом платіжної картки, позивачем не надано доказів, які б вказували на видачу відповідачу платіжної картки та її реквізити, поданий банком розрахунок не містить відомостей про реквізити платіжної картки та посилається на те, що відсутній кредитний договір, на якій посилається позивач у розрахунку заборгованості.

У зв`язку з викладеним просив суд заочне рішення Троїцького районного суду Луганської області від 29 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» відмовити в повному обсязі.

У відзиві АТ КБ «Приватбанк» на апеляційну скаргу заперечує проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , посилається на те, що процедура укладення договору не передбачає підписання позичальниками стандартних Умов та Правил надання банківських послуг, а факт ознайомлення з цими Умовами позичальників засвідчується відповідними записами та їх підписами в заяви, укладення між банком та відповідачем саме вказаного виду договору підтверджується змістом заяви, в якій зазначається, що відповідач своїм підписом приєднується і зобов`язується виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, тарифах банку, що складають договір банківського обслуговування, а також АТ КБ «Приватбанк» зазначає, що користування кредитними коштами свідчать про визнання заборгованості за кредитом та згоду з умовами кредитування.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином.

В судове засідання представник АТ КБ «Приватбанк» не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд без його участі.

Враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності скаржника та представника позивача.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» суд виходив з того, що 12.05.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифи складають укладений між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов Договору.

Згідно розрахунку заборгованості, відповідач ОСОБА_1 належно не виконував свої зобов`язання за Кредитним договором № б/н від 12.05.2014 року внаслідок чого станом на 03.07.2017 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 43097,83 грн. Встановивши вказані обставини, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 12.05.2014 року в розмірі 24032,29 грн., в яку входить сума заборгованості за кредитом 14508,18 грн., сума заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 9524,11 грн.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду не в повній мірі відповідає вимогам закону, виходячи з наступного.

12 травня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (т.с.1 а.с.8).

За умовами вищевказаного договору позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

До кредитного договору Банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором № б/н від 12.05.2014 року складає у сумі 43097,83 грн., яка складається з 14508,18 грн. заборгованість за кредитним договором; 9524,11 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 16537,07 заборгованість за пенею; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2028,47 - штраф (процентна складова).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умови і правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений.

Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору 12 травня 2014 року з ОСОБА_1 ПАТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Колегія суддів зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 12 травня 2014 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, колегія суддів приходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Тому вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 14508, 18 грн. обґрунтовані.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 14508, 18 грн.

Відповідно до підпункту «в» пункту 3 частини першої статті 382, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною десятою вказаної статті передбачено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладання судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обв`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Звертаючись до суду з позовною заявою ПАТ КБ «Приватбанк» сплачено судовий збір у розмірі 1600, 00 грн. Позовні вимоги банку задоволено частково і з відповідача на користь банку підлягав стягненню судовий збір у розмірі 538, 61 грн.

Скаржником сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2400,00 грн. Апеляційну скаргу скаржника задоволено частково, на користь скаржника підлягав би стягненню судовий збір у розмірі 807, 92 грн. грн. Враховуючи положення частини десятої статті 141 ЦПК України з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 269, 32 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Троїцького районного суду Луганської області від 29 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; ) за кредитним договором №б/н від 12.05.2014 року заборгованість за кредитом 14508, 18 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; ) на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 судові витрати у сумі 269, 32 грн.

В іншій частині заявлених вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відмовити за необґрунтованістю.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 09 серпня 2019 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.А. Коновалова

Ю.В. Єрмаков