Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/329/17
Провадження № 2/506/11/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2019 року с.м.т. Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області

у складі головуючого судді Чеботаренко О.Л.

за участю секретарів судового засідання Нечитайло Є.О., Паламарчук М.О.

розглянувши в режимі відеоконференції з Херсонським міським судом Херсонської області в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в с.м.т. Окни цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Флора" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про спонукання до виконання договірних зобов`язань та стягнення збитків, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Флора» про розірвання договорів,

В С Т А Н О В И В:

08 червня 2017 року ТОВ «Флора» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про спонукання до виконання договірних зобов`язань та стягнення збитків.

16 червня 2017 року було відкрите провадження у вказаній справі.

20 вересня 2017 року позивачем уточнено позовні вимоги в частині зобов`язання відповідачів не вчиняти дії, що перешкоджають орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою та стягнення з відповідачів суми судового збору, сплаченого ТОВ «Флора» під час подання до суду вищезазначеної позовної заяви.

01 грудня 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_7 до ТОВ «Флора» про визнання правочину недійсним (справа №506/763/17) та позовна заява ОСОБА_6 до ТОВ «Флора» про визнання правочину недійсним (справа №506/764/17), які згідно автоматизованого розподілу КП Д-3 розподілені на суддю Криворучка П.В. Ухвалами судді Криворучка П.В. від 05 грудня 2017 року по вказаним справам відкрито провадження та справи передано у провадження судді Чеботаренко О.Л., для вирішення питання про об`єднання зі справою №506/329/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Флора» до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про спонукання до виконання договірних зобов`язань та стягнення збитків. Ухвалами судді Чеботаренко О.Л. від 12 грудня 2017 року вказані справи прийняті до свого провадження та об`єднані зі справою №506/329/17.

Крім того, 01 грудня 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_5 до ТОВ «Флора» про визнання правочину недійсним (справа №506/765/17), яка згідно автоматизованого розподілу КП Д-3 розподілена на суддю Бурдинюк О.С. Ухвалою судді Бурдинюк О.С. від 05 грудня 2017 року по справі відкрито провадження та справу передано у провадження судді Чеботаренко О.Л., для вирішення питання про об`єднання зі справою №506/329/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Флора» до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про спонукання до виконання договірних зобов`язань та стягнення збитків. Ухвалою судді Чеботаренко О.Л. від 12 грудня 2017 року вказана справа прийнята до свого провадження та об`єднана зі справою №506/329/17.

28 грудня 2017 року, у зв`язку із набранням 15.12.2017 року чинності змін до ЦПК України винесено ухвалу про здійснення провадження по справі за правилами, що діють після набрання чинності ЦПК України /в редакції 2017 року/.

20 лютого 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подано зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Флора» про розірвання договорів.

21 лютого 2018 року судом постановлено ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви, так як вказана позовна заява надійшла до суду після закінчення встановленого законом строку для її подання, оскільки позовна заява ТОВ «Флора» надійшла до суду 08 червня 2017 року, провадження було відкрито 16 червня 2017 року та призначено справу до судового розгляду на 05 липня 2017 року. 05 липня 2017 року було фактично розпочато судовий розгляд справи та, на момент надходження до суду зустрічного позову, проведено 15 судових засідань, тобто розгляд по справі на момент вступу в законну силу ЦПК України в новій редакції відповідно до Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, а саме станом на 15 грудня 2017 року вже було розпочато.

При цьому, ст.123 ЦПК України /в редакції, яка діяла на момент відкриття провадження по справі/, також було встановлено чіткі строки для подання зустрічного позову, а саме: відповідач мав право пред`явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті, тобто зустрічний позов по даній справі міг бути поданим до початку розгляду справи 05 липня 2017 року.

14 березня 2018 року від представника відповідачів адвоката Сонька В.В. надійшла апеляційна скарга на ухвалу суду від 21 лютого 2018 року про повернення зустрічної позовної заяви.

16 березня 2018 року справу направлено до Апеляційного суду Одеської області.

23 серпня 2018 року Апеляційним судом Одеської області винесено постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено, ухвалу Красноокнянського районного суду Одеської області від 21 лютого 2018 року, про повернення зустрічної позовної заяви - скасовано та справу повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття зустрічної позовної заяви, посилаючись на те, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про повернення зустрічної позовної заяви та, поряд з цим, звертаючи увагу суду першої інстанції на те, що повернення зустрічної позовної заяви з підстав пропуску процесуального строку і одночасне роз`яснення позивачам за зустрічним позовом права на пред`явлення позову на загальних підставах з метою їх подальшого об`єднання в порядку ст.188 ЦПК України, у даному випадку, є формальним і не сприяє ефективності цивільного судочинства.

19 вересня 2018 року цивільна справа надійшла з Апеляційного суду Одеської області до Красноокнянського районного суду Одеської області.

27 вересня 2018 року судом, з метою забезпечення прав відповідачів на ефективний засіб юридичного захисту та сприяння ефективності цивільного судочинства, враховуючи позицію апеляційного суду Одеської області, висловлену в постанові від 23.08.2018 року, винесено ухвалу про поновлення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 процесуальний строк для подання зустрічної позовної заяви до ТОВ «Флора» про розірвання договорів.

Ухвалою суду від 28 вересня 2018 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ТОВ «Флора» про розірвання договорів прийнято до спільного розгляду з позовом ТОВ "Флора" до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про спонукання до виконання договірних зобов"язань та стягнення збитків та позовами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ТОВ «Флора» про визнання правочинів недійсними, а розгляд справи прийнято рішення розпочати спочатку у порядку загального позовного провадження та по справі призначено підготовче засідання.

16 жовтня 2018 року від представника позивача (відповідача за зустрічним позовом та за об`єднаними позовами) ТОВ «Флора» адвоката Басюк О.М. надійшов відзив на зустрічну позовну заяву.

30 жовтня 2018 року від представника відповідачів (позивачів за зустрічним позовом та за об`єднаними позовами) адвоката Сонька В.В. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, у зв`язку із смертю відповідача (позивача за об`єднаним позовом) ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ухвалою суду від 02 листопада 2018 року зазначене клопотання було задоволено частково і провадження у справі за позовом ТОВ "Флора" до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про спонукання до виконання договірних зобов`язань та стягнення збитків та за позовами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ТОВ «Флора» про визнання правочинів недійсними /справа №506/329/17 (провадження 2/506/39/18)/, зупинено до залучення до участі у справі правонаступника відповідача (позивача за об`єднаним позовом) ОСОБА_7 . Позовні вимоги за позовом ТОВ "Флора" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про спонукання до виконання договірних зобов`язань та стягнення збитків, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ТОВ «Флора» про розірвання договорів роз`єднано із провадженням по справі за позовом ТОВ "Флора" до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про спонукання до виконання договірних зобов`язань та стягнення збитків та за позовами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ТОВ «Флора» про визнання правочинів недійсними та було виділено в самостійне провадження вимоги за позовом ТОВ "Флора" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про спонукання до виконання договірних зобов`язань та стягнення збитків, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ТОВ «Флора» про розірвання договорів /цивільна справа №506/329/17 (провадження 2/506/353/18/.

21 листопада 2018 року надійшла апеляційна скарга від відповідача за первинним позовом (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3 на ухвалу суду від 02 листопада 2018 року про зупинення провадження по справі, у зв`язку із чим ухвалою від 28 листопада 2018 року провадження по справі за позовом ТОВ "Флора" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про спонукання до виконання договірних зобов`язань та стягнення збитків, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ТОВ «Флора» про розірвання договорів зупинено до перегляду ухвали про зупинення провадження у справі в порядку апеляційного провадження.

06 грудня 2018 року цивільні справи №506/329/17 (провадження 2/506/39/18) та №506/329/17 (провадження 2/506/353/18) були надіслані до Апеляційного суду Одеської області.

13 червня 2019 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а ухвалу Красноокнянського районного суду Одеської області від 02 листопада 2018 року про зупинення провадження у справі залишено без змін.

26 червня 2019 року справа повернулася до Красноокнянського районного суду Одеської області та 04 липня 2019 року провадження у справі поновлено та по справі призначено підготовче засідання.

13 вересня 2019 року від представника відповідачів (позивачів за зустрічним позовом) адвоката Сонька Валерія Вікторовича надійшла заява про доповнення та зміни до зустрічної позовної заяви про розірвання договорів.

08 жовтня 2019 року від представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) адвоката Басюк О.М. надійшов відзив на заяву про доповнення та зміни до зустрічної позовної заяви про розірвання договорів оренди.

08 жовтня 2019 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позовна заява ТОВ «Флора» обґрунтовувалася тим, що 01 січня 2006 року між ТОВ "Флора" та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були укладені відповідно договори оренди земельних ділянок № НОМЕР_1 площею 4,36 га, № НОМЕР_2 площею 4, 38 га, № НОМЕР_3 площею 8,69 га, № НОМЕР_4 площею 8,82 га.; строк дії договорів складає 15 років, тобто договори є чинними до 2022 року.

Вказані договори у 2007 році були зареєстровані Красноокнянським відділом Одеської регіональної філії центру ДЗК. Позивач зазначив, що ТОВ "Флора" свої обов`язки відповідно до зазначених договорів виконувало належним чином. Крім того, у 2010 році між орендодавцями та ТОВ «Флора» , в тому числі із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено додаткові угоди до договорів оренди від 01.01.2006 року, згідно із якими орендна плата збільшена до 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, на підставі вказаних угод орендна плата, починаючи з 2010 року, зросла удвічі, при цьому жодних претензій чи пропозицій щодо збільшення розміру орендної плати в подальшому від орендодавців не надходило до серпня 2015 року, коли від відповідачів, всупереч умовам договору та чинного законодавства, на адресу позивача надійшли листи, в яких йшлося про розірвання договору оренди у односторонньому порядку у зв`язку із низькою орендною платою, без зазначення пропозицій щодо бажаного розміру орендної плати. Позивачем, у зв`язку із викладеним, відповідачам було направлено відповідь про чинність договору та відсутність підстав для його розірвання в односторонньому порядку. Однак у вересні 2015 року відповідачами було грубо порушено обов`язки орендодавця, передбачені ст.24 Закону України «Про оренду землі», що виразилось у перешкоджанні позивачу в користуванні орендованими земельними ділянками шляхом встановлення межових знаків та самовільного обробітку вказаних земельних ділянок. Внаслідок протиправних дій відповідачів по невиконанню умов договору оренди землі та самовільного зайняття вищевказаних земельних ділянок позивачу ТОВ «Флора» було завдано збитків, які складаються із шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття відповідачами земельних ділянок, розрахованої відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу ,яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 року №963, які позивач просив стягнути з відповідачів. В подальшому позивачем були збільшенні та уточнені позовні вимоги і позивач просив зобов`язати відповідачів належним чином виконувати вимоги ст.24 Закону України «Про оренду землі» та п.29 вказаних договорів оренди землі, а саме не вчиняти дії, які перешкоджають орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою та просив суд стягнути із відповідачів суму судового збору сплаченого ТОВ «Флора» під час подання до суду позовної заяви по 3200 грн. з кожного .

Зустрічні позовні вимоги щодо розірвання вищевказаних договорів оренди землі відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обґрунтовували тим, що договори оренди землі, які, за твердженням ТОВ «Флора», є чинними і їх порушення з боку відповідачів і стало підставою для заявлення позовних вимог про спонукання до виконання договірних зобов`язань та стягнення збитків, фактично, на їх думку, є припиненими, оскільки ще з 25.08.2015 року сторони припинили виконувати зустрічні зобов`язання одне перед одним. Так, починаючи з 2015 року, у зв`язку із недосягненням згоди з приводу розміру орендної плати, яка не переглядалася ТОВ «Флора», за твердженнями відповідачів, протягом 13 років дії договорів, сторони погодили розірвати договори оренди землі, у зв`язку з чим були складені заяви від 25.08.2015 року про розірвання договорів та угоди від 25.08.2015 року про розірвання договорів оренди, які ТОВ «Флора», на думку позивачів за зустрічним позовом, прийняло без зауважень і заперечень та наступними своїми діями підтвердило факт їх погодження. Так як зібравши врожай у 2015 році ,ТОВ «Флора» залишило земельні ділянки ,які належать їм, не привівши їх до належного стану, у зв`язку із чим позивачі за зустрічним позовом змушені були за власні кошти залучати третіх осіб для проведення необхідних агротехнічних робіт, пов`язаних з обробітком земель від зібраного врожаю 2015 року та підготовкою до посівних робіт 2016 року. При цьому ними були понесені витрати, в тому числі і сплата податку на землю. Хоча ТОВ «Флора» їм не повернуло примірники угод про розірвання договорів оренди , однак будь-яких перешкод для обробітку третіми особами земель, які їм належать не вчиняло, що свідчить, на думку позивачів за зустрічною позовною заявою, про прийняття ТОВ «Флора» їх пропозиції про розірвання договорів оренди землі. Таким чином, подання ТОВ «Флора» до суду позову про спонукання до виконання умов договорів оренди землі свідчить про виникнення спору між сторонами щодо розірвання договорів оренди землі, у зв`язку із чим просили розірвати договори оренди землі ,укладені із ТОВ «Флора» та стягнути із ТОВ «Флора» судові витрати на сплату судового збору у сумі 2819,20 грн.

У відзиві на зустрічну позовну заяву, поданому представником позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_8 , зазначено, що ТОВ «Флора» вважає, що зустрічна позовна заява відповідачів (позивачів за зустрічним позовом) є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, оскільки відсутні законні підстави для розірвання договорів оренди земельних ділянок, а наведенні твердження в зустрічному позові не відповідають дійсності. Так, твердження відповідачів (позивачів за зустріним позовом) про те, що орендна плата не переглядалася ТОВ «Флора» 13 років, є незрозумілим з огляду на те, що договори були із ними укладені у 2006 році, тобто станом на серпень 2015 року пройшло всього 9 років, а з моменту реєстрації договорів 8 років. Крім того, на момент укладення договору орендна плата була визначена у розмірі 1,5 % від нормативно-грошової оцінки землі, а у 2010 році розмір орендної плати, відповідно до додаткових угод, було збільшено до 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, з 2016 - 5%, з 2017 7%. Щодо твердження відповідачів (позивачів за зустрічним позовом), що сторони погодили розірвання договору у 2015 році і ТОВ «Флора» прийняло їх заяви без зауважень і заперечень, представником ТОВ «Флора» зазначено, що на заяви від 25.08.2015 року ТОВ «Флора» було направлено відповіді, в яких зазначено, що ТОВ «Флора» не вбачає підстав для розірвання договору. У відзиві також вказано, що ТОВ «Флора» не перешкоджало у вчиненні протиправних дій на порушення умов договору, у зв`язку із тим, що всі події відбувалася у вкрай напруженій атмосфері та самі ж відповідачі погрожували фізичному перешкоджанню виходу сільгосптехніки на належні їм земельні ділянки. З приводу оплати відповідачами (позивачами за зустрічним позовом) податку на землю, ТОВ «Флора» зазначило, що саме ТОВ «Флора» як належний землекористувач є платником земельного податку, а з документів, які надані відповідачами (позивачами за зустрічним позовом) не вбачається ,за які саме ділянки та з яких підстав останні сплачували податок на землю. Крім того, на думку ТОВ «Флора», відповідачі (позивачі за зустрічним позовом) є непослідовними у своїх претензіях, оскільки спочатку у листах від 25.08.2015 року йшлося про розірвання договору оренди у односторонньому порядку, у зв`язку із низькою орендною платою, а у судовому засіданні, яке відбулося 05.07.2017 року заявили, що вони вирішили розірвати договір та самостійно обробляти свої земельні ділянки у зв`язку із тим , що ТОВ «Флора» нібито несвоєчасно та не належним чином виконує свої договірні зобов`язання щодо сплати орендної плати.

У заяві про доповнення та зміни до зустрічної позовної заяви про розірвання договорів відповідачами (позивачами за зустрічним позовом) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зазначено, що крім підстав, зазначених у зустрічній позовній заяві, є і інші підстави, які доповнюють та додатково обґрунтовують законність вимог за зустрічним позовом. Так ,відповідно до п.9, 11 Договорів оренди, орендна плата вноситься орендарем в розмірі 1,5 % від грошової оцінки земельної ділянки до 01 січня наступного року. Указом Президента України від 19 серпня 2008 року №725/2008 мінімальний розмір орендної плати було підвищено до 3 % від вартості земельної ділянки, паю. При цьому, як зазначено у заяві, з наданих до суду ТОВ «ФЛОРА» документів лише вбачається про здійснення останнім розрахунків за 2013-2014 р.р. Таким чином, ТОВ «Флора» станом на 01.01.2016, 01.01.2017, 01.01.2018, 01.01.2019р. не здійснило (прострочило) оплату орендної плати у розмірі, виходячи із вищевстановленої вартості земельних ділянок. Це, на думку відповідачів (позивачів за зустрічним позовом), є фактом систематичного невиконання договірних зобов`язань зі своєчасної сплати орендної плати.

Тому відповідачі (позивачі за зустрічним позовом) вважали, що невиконання ТОВ «ФЛОРА» двох та більше разів обов`язку щодо несплати орендної плати є систематичним порушенням обов`язків орендаря та умов договорів оренди землі. Крім того, навіть у випадку сплати ТОВ «Флора» заборгованості по орендній платі за 2015-2018 роки, як вважають відповідачі, ця обставина не виключить підстав для розірвання договору оренди землі відповідно до ст.32 Закону «Про оренду землі» та п. «д» ч.1 ст.141 ЗК України. Тому, обираючи спосіб захисту порушених прав, позивачі за зустрічним позовом вважають ,що справедливим та достатнім засобом відновлення їх порушених діями ТОВ «ФЛОРА» прав, є розірвання договорів оренди з 05.09.2015 року .

Від ТОВ «Флора» надійшов відзив на заяву про доповнення та зміни до зустрічної позовної заяви про розірвання договорів оренди землі, в яких позивач вважає, що зазначена заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Так, твердження відповідачів (позивачів за зустрічним позовом), що орендна плата станом на 01.01.2016, 01.01.2017, 01.01.2018 та 01.01.2019 р.р. ТОВ «Флора» їм не виплачена, не відповідає дійсності в частині несплати орендної плати за 2015 рік, оскільки позивачем подані документи, що підтверджують отримання відповідачами орендної плати за 2015 рік. Щодо твердження відповідачів (позивачів за зустрічним позовом), що ТОВ «Флора» не виконувало умови договорів, а саме систематично не сплачувало орендну плату, то відповідачі за первинним позовом самі порушили умови договору шляхом самовільного обробітку земельних ділянок, що й стало причиною подачі позову ТОВ «Флора». На час відкриття провадження по справі відповідачі вже більш як півтора роки самостійно та протиправно використовували земельні ділянки, порушуючи тим самим вимоги ЗУ «Про оренду землі», відповідно до якого орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі і тому , на думку ТОВ «Флора», у останнього відсутні підстави для виплати орендної плати, оскільки в законі прямо вказано, що орендна плата сплачується не за факт реєстрації договору, а саме за користування земельною ділянкою. Проте, незважаючи на той факт, що починаючи з 2016 року ТОВ «Флора» позбавлене свого законного права користуватися земельними ділянками на підставі чинних договорів оренди, однак ТОВ «Флора», орендна плата згідно чинних договорів оренди відповідачам (позивачам за зустрічним позовом) нарахована за весь період 2016-2019 роки. Крім того, посилання представника відповідачів (позивачів за зустрічним позовом) на те, що факт несплати ТОВ «Флора» орендної плати станом на 01.01.2016, 01.01.2017, 01.01.2018 та 01.01.2019 р.р. є підставою для розірвання договорів оренди з 05.09.2015 р., тобто ще до того, як настав строк сплати за договором і коли жодної заборгованості не було і не могло бути, на думку представника позивача, не можуть бути прийнятими до уваги.

Крім того, на думку ТОВ «Флора», факт несплати орендної плати вже після подачі первинного та зустрічного позовів не може бути підставою для розірвання договорів оренди земельних ділянок, а тим більше з 05.09.2015 року, зважаючи на той факт, що самі відповідачі за первинним позовом визнавали факт його дії станом на 26.09.2017, звернувшись до ТОВ «Флора» із листами, в яких вони пропонували ТОВ «Флора» переглянути розмір орендної плати.

У судовому засіданні представник позивача за первинним позовом наполягала на задоволенні позову у повному обсязі, підтвердивши вимоги, викладені у позовній заяві, та не визнала зустрічний позов, посилаючись на те, що позивачем за первинним позовом належним чином виконувалися всі умови договорів оренди, укладених з відповідачами (позивачами за зустрічним позовом): орендна плата виплачувалась своєчасно і навіть раніше визначеного договором строку виплати та у розмірах, не менших, ніж зазначено у договорах оренди, з урахуванням індексації; всі умови договорів були відомі відповідачам (позивачам за зустрічним позовом), так як вони їх підписали та після державної реєстрації відповідні екземпляри договорів були передані відповідачам, а останні мали неодноразову можливість ще раз передивитися та своєчасно оскаржити вказані договори у разі їх невідповідності нормам закону. Що стосується посилань відповідачів, що нібито ТОВ «Флора» восени 2015 року добровільно відмовилося від обробітку земельних ділянок, які орендувало у останніх, то відповідачі вводять суд в оману ,так як саме відповідачі , члени їх сімей стали перед тракторами ТОВ «Флора» ,які прибули для обробітку землі і просто фізично не пустили техніку для проведення робіт. Керівництво ТОВ «Флора» з метою уникнення конфлікту та будь-яких зіткнень між людьми відступило і наступні 1,5 роки вело перемовини щодо добровільно повернення відповідачами орендованих земельних ділянок ,не залучаючи до вирішення зазначеної ситуації правоохоронні органи, що є їх правом. Однак на жодні компроміси відповідачі не йшли, вимагали для себе особисто особливих умов оренди, у зв`язку із чим ТОВ «Флора» і змушено було звернутися до суду.

Відповідачі за первинним позовом (позивачі за зустрічним позовом) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , їх представник адвокат Сонько В.В. позов не визнали, та пояснили, що ТОВ «Флора» не виконувалися умови договору, несвоєчасно виплачувалася орендна плата, а крім того, орендна плата була занадто мала. Крім того, відповідачі підтвердили, що дійсно з осені 2015 року самостійно обробляють земельні ділянки, які належать їм на праві приватної власності і не вважають за можливе залишати землю в користуванні позивача, так як їх не влаштовують умови договорів оренди, а що стосується завданої матеріальної шкоди, то ці вимоги вважають безпідставними, так як відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу цей розрахунок здійснюється територіальними органами Держгеокадастру, а позивач здійснив такий розрахунок самостійно. На задоволенні зустрічного позову відповідачі за первинним позовом (позивачі за зустрічним позовом) наполягали і в підтвердження своїх вимог повідомили, що неодноразово зверталися до ТОВ «Флора» з питання підвищення орендної плати, але на жодні поступки керівництво не йшло, хоча з їх земельних ділянок отримувало надприбутки, і саме тому вони вирішили самостійно обробляти належні їм земельні ділянки .

Вислухавши пояснення сторін, допитавши як свідка відповідача ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом були встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

01 січня 2006 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Флора» був укладений договір оренди землі №183, згідно з яким орендодавець передав орендарю в оренду земельну ділянку загальною площею 4,36 га, що належить орендодавцю на підставі державного акту серії ОД №061666 та яка розташована на полі № НОМЕР_5 під №266. Договір укладено на 15 років. Договір зареєстровано 20 листопада 2007 року Красноокнянським відділом Одеської регіональної філії центру ДЗК /т.1,а.с.11-12/.

01 січня 2006 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Флора» був укладений договір оренди землі №181, згідно з яким орендодавець передав орендарю в оренду земельну ділянку загальною площею 4,38 га, що належить орендодавцю на підставі державного акту серії ОД №061665 та яка розташована на полі № НОМЕР_5 під №265. Договір укладено на 15 років. Договір зареєстровано 20 листопада 2007 року Красноокнянським відділом Одеської регіональної філії центру ДЗК /т.1,а.с. 18-19/.

01 січня 2006 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Флора» був укладений договір оренди землі №70, згідно з яким орендодавець передав орендарю в оренду земельну ділянку загальною площею 8,69 га, що належить орендодавцю на підставі державного акту серії ОД №061674 та яка розташована на полі № НОМЕР_5 під №534. Договір укладено на 15 років. Договір зареєстровано 03 вересня 2007 року Красноокнянським відділом Одеської регіональної філії центру ДЗК. / т.1,а.с.25-27/.

01 січня 2006 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Флора» був укладений договір оренди землі №176, згідно з яким орендодавець передав орендарю в оренду земельну ділянку загальною площею 8,82 га, що належить орендодавцю на підставі державного акту серії ОД №061677 та яка розташована на полі № НОМЕР_5 під №535. Договір укладено на 15 років. Договір зареєстровано 20 листопада 2007 року Красноокнянським відділом Одеської регіональної філії центру ДЗК /т.1,а.с.32-33/.

Позивачем надані акти про самовільне встановлення межових знаків та оброблення земельних ділянок №№266, 265, 534, 535 на полі № НОМЕР_5 відповідачами ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 /т.1,а.с.17,24,31,36 / .

Відповідачі не заперечували щодо факту встановлення межових знаків та самостійного оброблення вказаних земельних ділянок, посилаючись на те, що ,на їх думку ,вони змушені були це зробити, так як орендна плата їх не влаштовувала, а позивач сам відмовився від оброблення їх ділянок.

Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, Цивільним кодексом України (далі ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до пункту 29 вищевказаних договорів, обов`язки орендодавця визначаються відповідно до Закону України «Про оренду землі» .

Відповідно до ст.24 ЗУ «Про оренду землі» /в редакції станом на 01.01.2006 року/, орендодавець зобов`язаний:

- передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди;

- при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки;

- не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою;

- відшкодувати орендарю капітальні витрати, пов`язані з поліпшенням стану об`єкта оренди, яке проводилося орендарем за згодою орендодавця;

- попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об`єкта оренди.

Частиною 4 ст.31 ЗУ «Про оренду землі» /в редакції станом на 01.01.2006 року/, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Однак ні законом, ні договором розірвання договору оренди в односторонньому порядку не передбачено.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачі не виконали умов договору та вимог закону та до закінчення строку дії договору фактично самовільно приступили до використання спірних земельних ділянок.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об`єднаннями та організаціями.

Права орендаря, як щодо усунення перешкод у користуванні землею, так і щодо стягнення збитків, захищаються нормами ст.27 Закону України «Про оренду землі». При цьому захист прав орендаря даний Закон (ст.28) розповсюджує і на випадки, коли права орендаря порушуються і самим власником земельної ділянки. В свою чергу ст.24 Закону України «Про оренди землі» зобов`язує власника земельної ділянки не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Тому суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в частині зобов`язання відповідачів як власників земельної ділянки не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою, підлягають задоволенню.

У випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до статей 211, 212 ЗК, статей 22, 623, 1166, 1172, 1192 ЦК України особами, що її заподіяли.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормами ст.1166 ЦК України, відповідно до частин 1 якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частинами 1 та 2 ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Що стосується відшкодування збитків, обрахованих позивачем самостійно відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою КМ України від 25 липня 2007 року №963 із подальшими змінами (надалі Методики), то пунктом 7 Методики передбачено, що розрахунок розміру шкоди проводиться Держекоінспекцією та її територіальними органами або Держгеокадастром та його територіальними органами, а розміру шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам, - територіальними органами Держгеокадастру на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок, проведених відповідно до Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 листопада 2000 р. №1619.

Вказаними органами відповідний розрахунок не проводився, при цьому судом було роз`яснено право позивачу на проведення відповідної судової експертизи з метою встановлення збитків. Однак позивач своїми правами, передбаченими ст.27 ЦПК України, не скористався, інших підстав для відшкодування збитків не заявляв, а належним доказом завдання шкоди як землекористувачу самостійно проведений розрахунок визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, суд визнати не вважає за можливе і тому у цій частині у задоволенні позову слід відмовити.

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про розірвання договорів оренди, то суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.629, ч.ч.1-2 ст.651 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним Кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Як зазначили позивачі за зустрічним позовом, їх не влаштовував розмір орендної плати за вищезазначеними договорами і саме тому вони / ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 / звернулися із заявами про розірвання договорів, надавши проекти угод про розірвання договорів./т.1, а.с.14-15, 21-22,28-29/

ТОВ «Флора» їм було відмовлено у розірванні договорів оренди через відсутність підстав /т.1,а.с.16,23,30,86/.

Однак позивачів за зустрічним позовом така відповідь не задовольнила і тому вони приступили до самостійного оброблення земельних ділянок, про що вони і повідомляли у судовому засіданні. При цьому їх посилання не те, що ТОВ «Флора» ніби то відмовилося обробляти їх земельні ділянки жодним чином не підтвердилося у процесі розгляду справи.

Так, свідок ОСОБА_10 повідомив, що у 2015 році багато орендодавців ТОВ «Флора» були невдоволені розміром орендної плати ,хоча окремими угодами вона переглядалася і після збирання зернових деякі почали самовільно займати свої земельні ділянки, в тому числі і відповідачі (позивачі за зустрічним позовом). Коли трактори ТОВ «Флора» прибули для виконання робіт на їх ділянки та ділянки інших орендодавців, розташованих поруч ,то відповідачі їх просто не пустили. Щоб не провокувати людей у вкрай напруженій обстановці ,він як керівник ,наказав забрати звідти трактори і керівництво почало довгу та кропітку роботу з орендодавцями, протягом майже 2 років, щоб ті добровільно повернули земельні ділянки. У 2016 році вони склали акти про самовільне оброблення відповідачами орендованих земельних ділянок, а вже в 2017 році після безрезультатної роботи звернулися до суду.

При цьому відповідач ОСОБА_1 не заперечувала щодо обставин початку самовільного оброблення земельних ділянок, лише стверджувала ,що в той момент її там не було.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні також повідомила, що було відомо про напружену ситуацію у полі в 2015 році, але потім ніхто на поля із ТОВ «Флора» не приїздив, люди самостійно обробляли свої ділянки, коли несподівано з`явився судовий позов.

Таким чином , факт саме самовільного використання відповідачами з осені 2015 року по теперішній час переданих ними в оренду земельних ділянок знайшов своє підтвердження і тому посилання відповідачів /позивачів за зустрічним позовом/ на те, що ТОВ «Флора» відмовилося від використання цих ділянок не відповідає встановленим у суді обставинам.

Що стосується орендної плати , то ст. 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Таким чином, позивачі за зустрічним позовом мали право звернутися до суду для вирішення спору щодо зміни умов договору в частині збільшення орендної плати.

Орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату, згідно з п.3 ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі», є істотною умовою договору оренди землі.

Таким чином, нормативно-грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

При цьому позивачі за зустрічним позовом у вересні 2017 року звернулися до ТОВ «Флора» з пропозицією щодо перегляду розміру орендної плати ,на що ТОВ «Флора» не відповіло, але дані звернення суд розцінює як підтвердження того, що позивачі за зустрічним позовом визнавали, що договірні правовідносини з ТОВ «Флора» не припинилися. / т.1,а.с.244,245,246,247/.

Крім того, спочатку позивачі за зустрічним позовом посилалися на те, що їм несвоєчасно виплачувалася орендна плата, однак ТОВ «Флора» були надані відповідні документи, які свідчили не лише про своєчасну сплату орендної плати, але її виплату наперед, ще на початку року /т.1, а.с.55-58, 61, 63, 65, 68, 70, 72/, тоді як за договором орендна плата мала сплачуватися до 01 січня наступного року. Після цього позивачі за зустрічним позовом змінили свою позицію та представник позивачів за зустрічним позовом посилався на те, що орендодавцям не виплачена орендна плата за 2016-1018 роки.

При цьому представник ТОВ «Флора» повідомила, що за всі роки орендна плата нарахована, однак не сплачена через те, що фактично ТОВ «Флора» не використовувало земельні ділянки відповідачів, а , крім того, ніхто з них і не звертався для отримання нарахованої орендної плати.

Докази нарахування орендної плати ТОВ «Флора» були надані суду /т.2,а.с.32/.

Суд погоджується з позицію позивача за первинним позовом щодо зобов`язання виплати орендної плати орендарем орендодавцеві саме за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі, але судом встановлено факт того, що з осені 2015 року до часу розгляду справи ТОВ «Флора» не за власною волею не користується земельними ділянками відповідачів, тому і будь-які зобов`язання щодо сплати орендної плати відсутні, при цьому нарахування та можлива виплата орендної плати може бути лише вільним волевиявленням ТОВ «Флора».

Не заслуговують на увагу посилання позивачів за зустрічним позовом на те, що ними сплачувався земельний податок , так як обов`язок сплати земельного податку покладено на орендаря, що ТОВ «Флора» і виконувало як належна юридична особа із зареєстрованим правом оренди / т.1, а.с.150-151,т.2,а.с.1-12/.

Твердження позивачів за зустрічним позовом про їх право розпоряджатися своєю земельною ділянкою на власний розсуд, незважаючи на укладені договори оренди землі, є помилковими, так як відповідно до ст. 629, ч.ч.1-2 ст.651 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами і добровільно укладаючи договір оренди на визначений строк, орендодавець бере на себе зобов`язання за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Отже, судом було встановлено, що ні у позовній заяві, ні у судовому засіданні позивачі за зустрічним позовом не навели належних доказів порушення їх прав як орендодавців та порушення орендарем своїх обов`язків і тому правових підстав для задоволення зустрічного позову немає, тому у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з наданих матеріалів, позивачем за первісним позовом сплачено судовий збір на загальну суму 12800 грн . З урахуванням частини задоволених вимог, позивачу за первісним позовом підлягає відшкодуванню судовий збір у розмірі 6400 грн. по 1600 грн. з кожного відповідача.

Керуючись ст.ст.10, 13, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Флора» (місцезнаходження с.Флора Окнянського району Одеської області, ) задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) не вчиняти дій, які перешкоджають Товариству з обмеженою відповідальністю «Флора» користуватися орендованою відповідно до договору оренди №183 від 01 січня 2006 року земельною ділянкою.

Зобов`язати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) не вчиняти дій, які перешкоджають Товариству з обмеженою відповідальністю «Флора» користуватися орендованою відповідно до договору оренди №181 від 01 січня 2006 року земельною ділянкою.

Зобов`язати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ) не вчиняти дій, які перешкоджають Товариству з обмеженою відповідальністю «Флора» користуватися орендованою відповідно до договору оренди №70 від 01 січня 2006 року земельною ділянкою.

Зобов`язати ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 ) не вчиняти дій, які перешкоджають Товариству з обмеженою відповідальністю «Флора» користуватися орендованою відповідно до договору оренди №176 від 01 січня 2006 року земельною ділянкою.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Флора» судові витрати у сумі 1600 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Флора» судові витрати у сумі 1600 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Флора» судові витрати у сумі 1600 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Флора» судові витрати у сумі 1600 грн.

У задоволенні іншої частини позову ТОВ «Флора» відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Флора» про розірвання договорів оренди землі відмовити повністю.

Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 листопада 2019 року.

СуддяО. Л. Чеботаренко