Справа № 583/1926/19
08 серпня 2019 року м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Ільченко В.М.
за участі секретаря Верби Н.О.
позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному провадженні в залі суду № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) про усунення перешкод у вільній реалізації права володіння, користування і розпорядження власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
15.05.2019 відкрито провадження в даній справі. Позивачі свої вимоги мотивують тим, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , в якій зареєстрований, але з 2006 року фактично не проживає колишній чоловік ОСОБА_3 та батько ОСОБА_1 ОСОБА_4 , який за комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні житла не бере, особистих речей в квартирі не має, проживає у квартирі АДРЕСА_3 . Оскільки реєстрація відповідача перешкоджає у реалізації права на володіння та користування квартирою, просять визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням, судові витрати просять вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Позивач ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві, та просили задовольнити.
Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позовні вимоги.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надходило, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.
Приймаючи до уваги згоду сторони позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
Суд, проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення позивача та його представника, покази свідків, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку.
Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм цивільного законодавства, що регулюють право власності та право користування чужим майном.
Позивачі являються співвласниками квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.10.2018 №143341799, №143342038 та №143342244, а також рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.08.2008 №2-341/2008 та договором дарування частини квартири від 07.06.2012, зареєстрованим в реєстрі за №2-512.
З інформації відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради Сумської області від 14.05.2019 №15-11/2996 та довідки ПП «СІБ» від 14.03.2019 №260 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно акту від 13.03.2019, затвердженого директором ПП «СІБ», ОСОБА_4 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 , але з 2012 року не проживає.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_1 пояснив, що його батько ОСОБА_4 не проживає в квартирі з 2005 року, всі рахунки за комунальні послуги сплачує він. Коли відповідач займався приватним підприємництвом, він брав багато грошей у борг. Підприємство доходів не давало, відповідач виїхав в м. Харків, переховуючись від людей, яким заборгував. Десь в 2005-2006 році ОСОБА_4 переїхав жити до своєї матері, коли з`являвся до них, виникали сварки. Квартира була приватизована на трьох, в подальшому ОСОБА_5 , якій відповідач був винен гроші, забрала частину квартири батька за борги. В 2012 році 1/3 частина квартири, належна ОСОБА_5 , перейшла у його власність. На даний час 1/3 частини квартири належить ОСОБА_3 , а 2/3 частини йому.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству з позивачами, заселилися в будинок десь у 1983 році. Після виходу на пенсію відповідач займався підприємницькою діяльністю, робив ескізи кухні. Десь з 2005 року вона його в будинку не бачила, бачила його в м. Охтирка, знає, що він проживав у матері по пров. Штагера, можливо проживає там і після смерті матері.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що проживає по сусідству з позивачами десь з 1987 року, із ОСОБА_3 працювала в одній школі. Після розлучення ОСОБА_3 із ОСОБА_4 , останній в квартирі не проживав, після 2012 року в будинку АДРЕСА_4 його не бачила. Знає, що відповідач проживає в квартирі матері по АДРЕСА_5 .
Частинами 1, 4 ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені, зокрема, нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Частиною 1 ст. 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також ст. 405 ЦК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК Української РСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Підстави втрати членом сім`ї власника житла права користування цим житлом передбачені ч. 2 ст. 405 ЦК України, згідно з якою член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи, що відповідачем не оспорено, що він понад один рік не проживає в зазначеній квартирі без поважних причин, не несе витрат на її утримання, наявні підстави для задоволення вимог позивача.
Також, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати.
Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, позивачем ОСОБА_1 надана квитанція про сплату 630 грн за розміщення оголошення в засобах масової інформації про виклик відповідача до суду.
Крім того, позивачами було сплачено по 768,40 грн судового збору при подачі позовної заяви до суду.
Таким чином, враховуючи наявність підстав для задоволення позову, на користь ОСОБА_3 з відповідача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 768,40 грн, на користь ОСОБА_1 1398,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 317, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 64, 150, 156 ЖК Української РСР, ст.ст. 12, 13, 77-81, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_3 , ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серія та номер НОМЕР_2 , виданий 24.12.1998 Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп.) в рахунок відшкодування судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 1398,40 (одну тисячу триста дев`яносто вісім грн. 40 коп.) грн в рахунок відшкодування судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Повне судове рішення складене 09 серпня 2019 року.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області В.М. Ільченко