Справа № 309/1940/19
Провадження № 2/309/1253/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.

за участі секретаря: Форкош Д.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до Липчанської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до Липчанської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування . Позовні вимоги вмотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . На сьогоднішній день відкрита спадщина після смерті матері і позивач як спадкоємець першої черги, має право на спадщину в обов`язковій частці неодноразово зверталася до державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину, але ці заяви залишались без розгляду. Спадкове майно складається з двох земельних ділянок, які належали матері згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 256393 від 26.06.2003р. площею по 0, 30 га кожна, а також сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК № 0031512. Оскільки земельна ділянка не виділена в натурі нотаріус не може оформити спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку..

В позовній заяві позивач просить суд визнати за ним право власності на земельні ділянки площею 0,30 га, призначені для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в с. Липча ур. Черять Хустського району та земельну ділянку (пай) розміром 0,64 в умовних кадастрових гектарах на території Липчанської сільської ради.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Габор Я.І. не з`явилися, подавши до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просить задоволити.

Представник Липчанської сільської ради в судове засідання не з`явився, надіславши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювався.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного .

В судовому засіданні встановлено та належними доказами доведено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , що стверджено копією свідоцтва про

смерть серії НОМЕР_1 ( а.с.13)

Позивач ОСОБА_1 є донькою спадкодавця ОСОБА_2 , що стверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 8 грудня 1949 р.

На момент смерті ОСОБА_2 мала у власності дві земельні ділянки, які належали ОСОБА_3 згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 256393 від 26.06.2003р. площею по 0, 30 га кожна, які розташовані в с. Липча ур. Черять Хустського району Закарпатської області а також та земельна ділянка (пай) розміром 0,64 в умовних кадастрових гектарах на території Липчанської сільської ради , що належала ОСОБА_2 , відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0031512 , виданого та зареєстрованого Хустською РДА в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 299 від 18.03.1997 р.

Позивач як спадкоємець першої черги неодноразово зверталася до державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак ці заяви залишались без розгляду, оскільки земельна ділянка не виділена в натурі ( на місцевості) , а тому нотаріус не може оформити спадщину через відсутність правовстановлюючого документів на земельну ділянку..

Відповідно до п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Право на судовий захист гарантується також і статтею 55 Конституції України.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 і та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, в редакції від 31.03.2006, яка діяла на час смерті спадкодавця право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи наведене, а також те, що в судовому засіданні не встановлено даних, які б заперечували факт права власності померлої ОСОБА_2 , на земельні ділянки, суд приходить до переконання про достатність підстав для визнання за ОСОБА_1 , права власності на земельні ділянки площею 0,30 га призначені для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в с. Липча ур Черять Хустського району, земельну ділянку (пай) розміром 0,64 в умовних кадастрових гектарах на території Липчанської сільської ради, що належала ОСОБА_2 , відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0031512 .

Керуючись вимогами ст.ст. ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України та ст.ст.377 ЦК України, ст. 120 ЗК України, до п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» с у д -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.п.н. НОМЕР_4 мешканкою АДРЕСА_3 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,30, яка розташована в с. Липча ур Черять Хустського району Закарпатської області кадастровий номер :10:001:006 цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку площею 0,30 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Липча ур. Черять Хустського району Закарпатської області кадастровий номер :12:001:002, які належали ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та земельну ділянку (пай) розміром 0,64 в умовних кадастрових гектарах на території Липчанської сільської ради , що належала ОСОБА_2 , відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0031512 , виданого та зареєстрованого Хустською РДА в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 299 від 18.03.1997 р.

Рішення може бути оскаржене через Хустський районний суд до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22 листопада 2019 року.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.