Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/619/19
У Х В А Л А

іменем України

14 серпня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Орєхова О.І.,

за участю секретаря - Кравченко О.Г.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду № 2 в м. Біла Церква заяву ОСОБА_4 про відвід судді Орєхова О.І. у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання частково недійсним правочину у частині покупця та визнання покупцем,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання частково недійсним правочину у частині покупця та визнання покупцем.

Вказана справа перебуває на розгляді головуючого судді Орєхова О.І., згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2019 року.

26 липня 2019 року за вх. № 26953 канцелярією Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від ОСОБА_4 отримано заяву про відвід судді.

Заява про відвід мотивована тим, що 05.07.2019 року нею було подано заяви про проведення судового засідання в режимі відео конференції та зупинення провадження. Однак, в подальшому, нею було отримано ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2019 року про закриття підготовчого провадження в даній справі та призначення справи до судового розгляду. При цьому, в ухвалі від 16.07.2019 року зазначено, що її належним чином повідомлено про день та час і місце слухання справи в режимі відео конференції, а саме в Рівненському міському суді Рівненської області. Разом з тим, її взагалі не було повідомлено про проведення підготовчого провадження в режимі відео конференції. Таким чином, вважає, що суддею свідомо порушено її право на участь в підготовчому провадженні. З огляду на ухвалу суду від 16 липня 2019 року, судом не вирішувалося питання про зупинення провадження у даній справі, хоча відповідне письмове клопотання нею було подано одночасно з заявою про проведення судового засідання в режимі відео конференції. Крім того, не вирішеним залишилось і питання про витребування від територіального сервісного центру № 3242 копії всіх документів на підставі яких, були здійсненні реєстраційні дії щодо автомобіля марки MERCEDES-BENZ VITO 115 CDI, 2005 року випуску. За даних обставин, у неї відсутня довіра до головуючого судді щодо об`єктивної безсторонності під час розгляду справи, що ставить під сумнів законність подальшого ухвалення судового рішення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 кожний окремо заперечували проти заяви ОСОБА_4 про відвід судді, просили відмовити, так як вказана заява є безпідставною та необґрунтованою. Додали, що з вказаною заяви про відвід судді вбачається саме не згода з процесуальними діями судді, вчиненні під час розгляду даної цивільної справи.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти заяви про відвід судді та просила відмовити в її задоволені.

В судове засідання відповідач ОСОБА_5 , треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не з`явилися.

Вислухавши думку позивача та його представника, третьої особи, дослідивши заяву про відвід та матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява про відвід не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст. 37 ЦПК України), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п. 3 ст. 46 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 39 ЦПК встановлено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Підстав для відводу судді Орєхова О.І., передбачених ст. ст. 36 та 37 ЦПК України, під час розгляду заяви ОСОБА_4 по справі судом не встановлено.

Зі змісту заяви про відвід судді не вбачається жодного обґрунтування у неупередженості судді.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина в конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Орєхова О.І. при вирішенні даної цивільної справи.

З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що судом розглянуті всі заяви та клопотання учасників судового розгляду, по яких прийнято відповідні процесуальні дії.

Проте, ч. 4 ст. 36 ЦПК України встановлює, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд приходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

З огляду на те, що заявлений відвід є необґрунтованим, суд вважає що наявні правові підстави для зупинення провадження в справі та передачі справи до канцелярії Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для визначення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Орєхова О.І.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 33, 40, 76, 81, 258, 260 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді Орєхова О.І. у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання частково недійсним правочину у частині покупця та визнання покупцем, - відмовити.

Зупинити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання частково недійсним правочину у частині покупця та визнання покупцем та передати справу в канцелярію Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для визначення складу суду для вирішення питання про відвід судді Орєхова О.І. у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяО. І. Орєхов