Провадження № 22-ц/4808/1140/19
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Василишин
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Матківського Р.Й., Максюти І.О.,

секретаря Турів О.М.

за участю представника апелянта ОСОБА_1

представника позивача адвоката Лютана З.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Івано-Франківського міського суду від 04 червня 2019 року у складі судді Пастернак І.А., ухвалене у м. Івано-Франківськ, за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування заборони на відчуження транспортного засобу, визнання права власності на транспортний засіб, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування заборони на відчуження транспортного засобу, визнання права власності на транспортний засіб.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що у липні 2014 року ОСОБА_3 придбала на аукціоні товарної біржі в Автономній Республіці Крим транспортний засіб марки КІА CERATO 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , який перебував у заставі ПАТ «Дельта Банк» до виконання зобов`язань за кредитним договором №166-026/ФК-08 від 27 липня 2008 року.

20 серпня 2015 року ОСОБА_3 відчужила вищевказаний автомобіль ОСОБА_4 , 23 грудня 2016 року ОСОБА_5 , який діяв в інтересах ОСОБА_4 відчужив йому даний автомобіль за 3 000,00 доларів США.

Під час реєстрації спірного автомобіля, йому стало відомо про заборону на відчуження вказаного транспортного засобу, оскільки ПАТ «Дельта БАНК», як заставодержатель, 01 квітня 2016 року звернулося до реєстратора філії м. Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи» про заборону відчуження спірного автомобіля, оскільки банк, у зв`язку із тимчасовою окупацією Автономної Республіки Крим у 2014 році, не отримав від ДВС АР Крим виручені кошти від реалізації спірного автомобіля на аукціоні.

Посилаючись на порушення його права власності на спірний автомобіль, просив скасувати заборону на відчуження транспортного засобу марки КІА CERATO 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 . Визнати за ним право власності на даний автомобіль.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 04 червня 2019 року позов задоволено.

Скасовано заборону на відчуження транспортного засобу марки КІА CERATO 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 .

Визнано за ОСОБА_2 , право власності на автомобіль марки КІА CERATO 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 .

В апеляційній скарзі на дане рішення ПАТ «Дельта Банк» посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що суд першої інстанції, неправильно застосувавши норми статей 235, 238, 244, 392 ЦК України, дійшов необґрунтованого висновку про те, що видача розписки та довіреності на право володіння, користування та розпорядження автомобіля свідчить про укладення договору купівлі-продажу автомобіля, а тому наявні правові підстави для задоволення позовних вимог про скасування обтяження та визнання за позивачем права власності на спірний автомобіль.

Судом не взято до уваги правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду від 15 лютого 2018 року по справі №640/7052/16-ц.

У зв`язку з вищенаведеним, просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу та вказав, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки позивач виконав усі істотні умови договору купівлі-продажу, а саме оплатив за нього, а продавець передав автомобіль, ключі та свідоцтво про його реєстрацію, що підтверджується актом прийому передачі та договором купівлі-продажу, тому відповідно у нього виникло право власності, однак внаслідок неправомірних дій банку не зміг реалізувати таке право шляхом реєстрації, оскільки на спірний автомобіль накладено заборону на його відчуження. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші сторони відзив на апеляційну скаргу в порядку статті 360 ЦПК України не подавали.

В засіданні апеляційного суду представник ПАТ «Дельта Банк» Мусієнко М.Б. апеляційну скаргу підтримала з вищенаведених підстав.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_6 апеляційну скаргу заперечив, посилаючись на її безпідставність.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надіслали заяви у яких заперечують проти задоволення апеляційної скарги та просять здійснювати розгляд справи у їх відсутності.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку повідомлялася, а тому колегія суддів вважала за можливе слухати справу у її відсутності на підставі ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що накладення обтяження на транспортний засіб ОСОБА_2 , який на законних підставах набув його у власність, позбавляє його можливості вільно, на власний розсуд розпоряджатися автомобілем.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Встановлено, що 27 лютого 2008 року між ТОВ «Укрпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір № 166-026/ФК-08, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти для придбання автомобіля в розмірі 90 680,00 грн строком до 25 лютого 2015 року (а.с. 60-62).

З метою забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору 27 лютого 2008 року між ТОВ «Укрпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_7 було укладено договір застави транспортного засобу № 166-026/Zфк-08, за умовами якого предметом застави є автомобіль марки КІА FE CERATO, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_3 (а.с. 63-65).

Судом встановлено, що транспортний засіб марки КІА CERATO, д.н.з. НОМЕР_4 , 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 було зареєстровано у Запорізькій області 16 липня 2014 року, власником автомобіля була ОСОБА_3 , яка придбала його на аукціоні, електронних торгах, товарній біржі (а.с. 129).

09 листопада 2016 року власник автомобіля марки КІА CERATO, д.н.з. НОМЕР_5 , 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 ОСОБА_4 зняв його з обліку для реалізації (а.с. 6).

Як вбачається з нотаріально посвідченої довіреності від 10 листопада 2016 року ОСОБА_8 , що діяв від імені ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_2 та ОСОБА_5 бути представниками в органах МРЕВ, ТСЦ, РСЦ та в усіх інших установах, підприємствах та організаціях з питань, пов`язаних зі вчиненням правочинів щодо користування, експлуатації, розпорядження та продажу належного на праві власності автомобіля марки КІА CERATO, д.н.з. НОМЕР_5 , 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 (а.с. 7).

Згідно акту приймання-передачі транспортного засобу від 23 грудня 2016 року представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 передав ОСОБА_2 транспортний засіб КІА CERATO, двигун № НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) серії НОМЕР_6 , видане центром ДАІ 2301 20 серпня 2015 року (а.с. 8).

23 грудня 2016 року ОСОБА_5 написав розписку про отримання грошових коштів у розмірі 3 000 доларів США за автомобіль марки КІА CERATO, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 (а.с. 9).

З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вбачається, що 01 квітня 2016 року накладено заборону відчуження автомобіля марки КІА CERATO, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_3 , обтяжувач ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 10).

Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

Відповідно до частини третьої статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі №6-688цс15 зроблено висновок, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову).

Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-688цс15.

Таким чином, видача довіреності на володіння, користування та розпорядження автомобілем без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Враховуючи, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля не укладався, тому у ОСОБА_2 відсутні підстави для визнання за ним права власності на спірний автомобіль на підставі статті 392 ЦК України.

Посилання ОСОБА_2 на те, що він є власником автомобіля марки КІА CERATO 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №241 від 23 грудня 2016 року (а.с. 196) на увагу не заслуговують.

Пунктом 8 Постанови КМУ від 7 вересня 1998 р. N 1388 Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів встановлено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України «Про дорожній рух»). Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; укладені та оформлені в центрах надання адміністративних послуг у присутності адміністраторів таких центрів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.

Однак стороною позивача в апеляційному суді представлено копію такого договору за підписами ніби-то ОСОБА_5 від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на бланку сервісного центру, однак без засвідчення адміністратора.

Крім того, із відповіді на ухвалу суду територіального сервісного центру №2641 регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області вбачається, що інформація щодо укладення договору купівлі-продажу в ТСЦ 2641 відсутня.

Як пояснив представник позивача у судовому засіданні апеляційного суду під час здійснення реєстраційних дій у територіальному сервісному центрі №2641 ОСОБА_9 Р. ОСОБА_10 та ОСОБА_5 дійсно мали намір укласти договір купівлі-продажу транспортного засобу №241 від 23 грудня 2016 року за наданим їм шаблоном, однак під час здійснення реєстраційних дій виявилося, що на спірний автомобіль накладено заборону на його відчуження, тому даний договір укладений не був.

Виходячи із вищенаведеного, у задоволенні позову ОСОБА_2 у частині визнання права власності на автомобіль марки КІА CERATO 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 слід відмовити, а рішення в цій частині скасувати.

Позовна вимога у частині скасування заборони на відчуження транспортного засобу також не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не доведено порушення власне його права внаслідок накладення заборони, оскільки він не є власником автомобіля, як і відсутні будь-які інші підстави для вирішення такої вимоги щодо нього.

У зв`язку з вищенаведеним, рішення Івано-Франківського міського суду від 04 червня 2019 року необхідно скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити

Відповідно до частин першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» підлягають стягненню понесені судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 2 217,30 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 04 червня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування заборони на відчуження транспортного засобу, визнання права власності на транспортний засіб відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», (вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, ) судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, у розмірі 2 217,30 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 27 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: Р.Й. Матківський

І.О. Максюта