Справа № 357/9106/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська О. С.,

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 представника відповідача адвоката Гажали Ю.Б.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, мотивуючи тим, що 10.03.2010 року ОСОБА_2 взяв у нього в борг 5 000,00 доларів США, які зобов`язався повернути протягом 6 місяців, тобто до 10.09.2010 року. ОСОБА_2 в обумовлений строк грошові кошти не повернув, розпорядився коштами на власний розсуд, чим спричинив матеріальну та моральну шкоду. В червні 2015 року відносно відповідача було відкрито кримінальне провадження № 30002249 за ч.1 ст.190 КК України. В ході досудового розслідування та в судовому засіданні відповідач визнав свою вину у заволодінні грошовими коштами позивача шляхом шахрайства. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.02.2017 року обвинуваченого ОСОБА_2 було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, цивільний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2019 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди , завданої злочином, стягнуто з відповідача грошові кошти в розмірі 131 014,50 грн, що еквівалентно 5 000,00 доларів США по курсу НБУ станом на 21.05.2019 р. Розмір і наявність моральної шкоди позивач обґрунтовує душевними стражданнями та переживаннями, пережитими ним у зв`язку із самим фактом відібрання в нього коштів шляхом шахрайства, а також значним погіршенням здоров`я та відсутністю коштів на своєчасне лікування., просив стягнути з відповідача 100 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, просив відмовити в позові за недоведеністю самого факту спричинення позивачеві моральної шкоди з його вини та безпосередньо заявленого розміру цієї шкоди.

Судом встановлені наступні обставини та зміст пірних правовідносин.

Судом встановлено, що 10 березня 2015 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 5 000,00 доларів США, якими останній заволодів, зловживаючи довірою позивача та без наміру їх повернення. ОСОБА_2 розпорядився коштами ОСОБА_1 на власний розсуд, чим спричинив позивачу матеріальну шкоду у розмірі 5 000,00 доларів США.

В червні 2015 року відносно відповідача було відкрито кримінальне провадження № 30002249 від 02.06.2015 року за ч.1 ст.190 КК України. В ході досудового розслідування та в судовому засіданні ОСОБА_2 визнав вину по епізоду заволодіння шляхом шахрайства грошовими коштами потерпілого ОСОБА_1 .

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.02.2017 року обвинуваченого ОСОБА_2 було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності., цивільний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду .

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2019 року у справі № 357/4989/17 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, задоволені. Судом присуджено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 131 014,50 грн, що еквівалентно 5 000,00 доларів США по курсу НБУ станом на 21.05.2019 р. Вказане рішення набрало законної сили 21.08.2019 р.

Постановою старшого державного виконавця Білоцерківського МВ ДВС ГТ УЮ у Київській області Кички Т.В. відкрито виконавче провадження №60085095 від 18.09.2019 року з примусового виконання виконавчого листа у справі № 357/4989/17. На час розгляду даної справи боржником ОСОБА_2 не сплачено жодних коштів в рахунок погашення боргу перед стягувачем ОСОБА_1 .

Вирішуючи спору суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 р. (зі змінами та доповненнями) при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 допустив відносно ОСОБА_1 протиправну винну поведінку, що полягала у заволодінні його грошовими коштами у розмірі 5 000,00 доларів США шляхом зловживання довірою. ОСОБА_2 визнав вину у заволодіння грошовими коштами шляхом шахрайства, що підтверджується ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.02.2017 року про закриття кримінального провадження № 0002249 від 02.06.2015 року у зв`язку з закінченням строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

За змістом ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин, у зв`язку з протиправною винною поведінкою ОСОБА_2 , що полягає у заволодінні грошових коштів шахрайським шляхом, ОСОБА_1 зазнав моральної шкоди, що полягає у втратах немайнового характеру. А саме, відновлення порушеного права позивача, що полягало у зверненні до правоохоронних органів, проведенні досудового розслідування та подальший захист порушених прав у суді, потребували від ОСОБА_1 зміни нормального укладу життя, часових затрат та супроводжувались моральними стражданнями, стресом. Тому, між протиправною винною поведінкою відповідача ОСОБА_2 та заподіяною ОСОБА_1 моральною шкодою вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок, яка підлягає відшкодуванню відповідно до ст.ст.23,1167 ЦК України.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року).

Визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди у 100 000,00 грн, ОСОБА_1 посилається, крім обставин, що викладені вище, також на те, що у 2017 році його здоров`я почало стрімко погіршуватися, йому діагностовано глаукому обох очей, це захворювання через недостатнє лікування за браком коштів призвело до повної втрати позивачем працездатності, встановлення йому 1 групи інвалідності, потреби у постійному сторонньому догляді. Позивач зазначив, що саме відсутність грошових заощаджень на випадок важкої хвороби, втрачених через злочинні дії відповідача, і мало своїм наслідком його вимушену відмову від вартісного лікування очей, що в свою чергу, спричинило інвалідність та майже повну втрату зору.

Враховуючи характер правопорушення, тривалість та глибину моральних страждань позивача - пенсіонера 1 групи інвалідності по зору, суд , з урахуванням принципу розумності та справедливості, дійшов висновку, що розмір моральної шкоди слід визначити в сумі 25 000,00 грн, тобто, у 15-кратному розмірі прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, встановленого державою з 01.12.2019 року на рівні 1 638 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути 768,40 грн. судового збору на користь держави.

Відповідно до ст.ст.23,1167 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 / РНОКПП НОМЕР_1 / на користь ОСОБА_1 / РНОКПП НОМЕР_2 / грошові кошти в сумі 25 000 грн / двадцять п`ять тисяч грн/ в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

В решті вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 / РНОКПП НОМЕР_1 / на користь держави 768,40 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Білоцерківський міськрайонний суд.

Повне рішення складено 22.11.2019 р.

СуддяЛ. М. Кошель