Справа пр. №2/756/6479/19
У Х В А Л А

22 листопада 2019 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Андрейчук Т.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про визнання права власності.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 175 ЦПК України.

За приписами п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 заявляє, зокрема, вимоги про визнання за нею права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 та визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , тобто вимоги майнового характеру, проте не зазначає ціну позову.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Підпунктом а) п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Таким чином, ОСОБА_1 слід вказати ціну позову, виходячи з дійсної вартості майна, право власності на яке позивач просить суд визнати, з посиланням на докази на підтвердження зазначених обставин (висновок про вартість нерухомого майна станом на 2019 рік тощо).

За приписами п. п. 2, 4, 8, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, ОСОБА_1 вимоги, передбачені вказаними законодавчими нормами, не виконані.

Згідно з ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Проте ОСОБА_1 не оформила належним чином свою позовну заяву, оскільки у ній відсутні відомості щодо сторін (позивача, відповідача), які мають міститись на початку позову. Більш того, позивач взагалі не вказує відповідача у справі.

Відтак, позивачеві слід визначитись з колом осіб, які беруть участь у справі, та вказати їх процесуальний статус.

Позивач також не вказала реєстраційні номери облікових карток платників податків сторін за їх наявності або номери і серії паспортів (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційні електронні адреси та адреси електронної пошти сторін.

Більш того, позивачем не зазначено, якими нормами цивільного процесуального законодавства вона керувалася при складанні позовної заяви.

Окрім цього, ОСОБА_1 слід визначитись зі змістом своїх позовних вимог, оскільки вона просить суд визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за нею, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проте не вказує ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в якості сторін у справі.

Також у своїй позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 квітня 2008 року було скасовано рішення Мінського районного суду м. Києва від 19 червня 1998 року, а справу за позовом ОСОБА_1 до відділу приватизації Мінського району м. Києва, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державна госпрозрахункова організація "Житло-інвест", ЖБК "Кристал-15" про визнання ЖБК "Кристал-15" неіснуючим та визнання права власності на квартиру в порядку приватизації направлено на новий розгляд до суду першої інстанції в новому складі суду.

Як стверджує у позові ОСОБА_1 , нового розгляду справи не відбулося, тобто питання про право власності на згадану квартиру остаточно не вирішено.

Проте позивачем не зазначено посилання на докази на підтвердження того, що справа за позовом ОСОБА_1 про визнання ЖБК "Кристал-15" неіснуючим та визнання права власності на квартиру в порядку приватизації не була розглянута судом (не долучено, наприклад, належним чином засвідчену копію ухвали про залишення позову без розгляду тощо).

Крім того, відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен заначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Належність засвідчення копій передбачена Національним стандартом України Державної уніфікованої системи документації "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року №55, а саме, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи: постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності. Цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів. Згідно з п. 5.27 вказаної системи передбачено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч вищевказаним законодавчим нормам всі надані позивачем копії письмових доказів не засвідчені належним чином (відповідність кожної копії письмового доказу оригіналу має бути окремо підтверджена особистим підписом позивача із зазначенням її ініціалів та прізвища, а також дати такого засвідчення), позивачем не зазначено про наявність у неї або іншої особи оригіналів поданих нею письмових доказів.

Окрім цього, позивачем не додано до позовної заяви підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На виконання зазначеної ухвали позивач повинна подати до суду позовну заяву в новій редакції відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, з урахуванням вимог про усунення недоліків, викладених в цій ухвалі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання права власності залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків у термін до 29 листопада 2019 року, але не пізніше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви у встановлений строк не будуть усунуті, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Т.В. Андрейчук