Справа № 313/782/19
Провадження № 2/313/381/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2019 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Сафонової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяв у ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Веселівська державна нотаріальна контора, про усунення перешкод у здійсненні права власності,

ВCТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою у якій просить суд усунути йому перешкоди у здійснення права власності, шляхом скасування та виключення із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису № 1953358 про заборону відчуження всього майна, дата реєстрації 10.05.2005 року 12:02:15, здійснено Веселівською державною нотаріальною конторою (72202, Запорізька область, Веселівський район, смт Веселе, вул. Центральна, буд. 160, (06136) 2-11-85).

Судові витрати у справі позивач просить залишити за ним.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, але на адресу суду надіслав заяву з прохання розглянути справу без його участі, позовні вимоги задовольнити.

Відповідачка надіслала на адресу суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає повністю, просить їх задовольнити.

Третя особа про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, але у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, із заявою про відкладення судового розгляду не зверталася, що з врахуванням вимог ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилається ОСОБА_1 як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 81 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов`язки.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 вказаної правової норми цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч. 1 ст. 12, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ЦК України).

Суд встановив, що позивачеві на праві приватної власності належить нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 ; земельна ділянка призначена для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,5900 га та розташована на території Шевченківської сільської ради Куйбишевського р-ну Запорізької області, кадастровий номер НОМЕР_1 ; 1/2 частина земельної ділянки № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 18,6520 га та на території Шевченківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, кадастровий номер НОМЕР_4 .

05.04.2019 р. державний реєстратор рішенням № 46333981 відмовив позивачеві у реєстрації виниклого права оренди. Підставою для відмови стала наявність у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження.

Згідно відомостей з Державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна наявна заборона на відчуження всього майна. Підставою для реєстрації заборони є постанова Веселівського районного відділу державної виконавчої служби від 04.06.2002 р. № 1169 реєстраційний номер обтяження 1953358, яке зареєстровано 10.05.2005 р. 12:02:15 за № 1953358 реєстратором: Веселівська державна нотаріальна контора, 72200, Запорізька область, Веселівський район, смт Веселе, вул. Леніна, 160, (06136) 2-11-85.

З копії постанови Веселівського районного відділу державної виконавчої служби від 04.06.2002 р. № 1169 вбачається, що державний виконавець на виконання виконавчого листа у цивільній справі № 2-154/02 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, наклав арешт на все належне позивачеві майно.

Ухвалою Веселівського районного суду Запорізької області від 17.01.2002 р. по цивільній справі № 2-154/02 затверджено мирову угоду, яка була укладена між сторонами та провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, провадження у справі припинено.

Відповідно до листа Веселівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області від 03.06.2019 р. № 5343 на примусовому виконанні у даному відділі щодо позивача не перебуває.

Наявність заборони на відчуження всього майна, яке належить позивачеві на праві приватної власності, обмежує право власності та позбавляє можливості розпорядитися ним.

Згідно ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до роз`яснень п.п. 33, 36 Постанови Пленуму ВСУ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. За змістом ст. 391 ЦК позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця про усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном, що не пов`язані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. У зв`язку із цим тривалість порушення права не перешкоджає задоволенню такої вимоги судом.

У п. 2 Постанови Пленуму ВССУ від 03.06.2016 р. № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.ст. 316, 317, 321, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Відповідачка позов визнала.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем, суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення.

Питання із судовими витратами вирішити з врахуванням вимог ст. 141 ЦПК України та зави позивача, який просить у разі задоволення позовних вимог, судові витрати залишити за ним.

На підставі викладеного та ст.ст. 15,16, 391 ЦК України, керуючись роз`ясненнями п. 2 Постанови Пленуму ВССУ від 03.06.2016 р. № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», п.п. 33, 36 Постанови Пленуму ВСУ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», а також керуючись ст. ст.ст. 1-13, 81, 89, 141, 202, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійснення права власності, шляхом скасування та виключення із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису № 1953358 про заборону відчуження всього майна, дата реєстрації 10.05.2005 р. 12:02:15, здійснено Веселівською державною нотаріальною конторою (72202, Запорізька область, Веселівський район, смт Веселе, вул. Центральна, 160, (06136) 2-11-85).

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн., залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20.08.2019 р.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О.Нагорний

16.08.2019