Справа №642/5030/15-ц
Провадження№2/642/224/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Гримайло А.М.

за участю секретаря Сорокіной Ю.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № НАL2AN55725424, посилаючи на те, що 27.07.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем було укладено договір № НАL2AN55725424 , відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 13791,52 доларів США на термін до 20.07.2015 року.

У порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. В зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 26.05.2015 року у неї перед позивачем виникла заборгованість в сумі 50422,18 доларів США, яка складається з наступного: 11350,14 доларів США - заборгованість за кредитом; 6727,71 доларів США. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1873,02 доларів США - заборгованість за комісією, 28058,99 доларів США - заборгованість за пенею; а також штрафи: 11,83 доларів США - штраф (фіксована частина), 2400,49 доларів США - штраф (процентна складова), та судові витрати у розмірі 3654,00 грн.

Представник позивача ПАТ «Приватбанк» в судове засідання з'явився, надав пояснення аналогічні викладені у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги та стягнути заборгованість за кредитним договором.

Представник відповідача в судове засідання з'явилась, проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила суд застосувати спеціальний строк позовної давності для розрахунку суми заборгованості при нарахування неустойки за даними цивільно-правовими відносинами у відповідності із ст. 258 ЦК України

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Укладання Договору здійснено сторонами за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання (ст.634 ЦК).

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У відповідності з ч.2. ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби зв'язку, наприклад електронний. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

21.07.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № НАL2AN55725424, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 6600,00 грн., відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 13791,52 доларів США на термін до 20.07.2015 року.

У порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. В зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 26.05.2015 року у неї перед позивачем виникла заборгованість в сумі 50422,18 доларів США, яка складається з наступного: 11350,14 доларів США - заборгованість за кредитом; 6727,71 доларів США. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1873,02 доларів США - заборгованість за комісією, 28058,99 доларів США - заборгованість за пенею; а також штрафи: 11,83 доларів США - штраф (фіксована частина), 2400,49 доларів США - штраф (процентна складова), та судові витрати у розмірі 3654,00 грн.

Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором.

Відповідачем не надано доказів, які б підтверджували факт виконання зобов'язань за договором.

З урахуванням викладеного, вимоги Банку про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитом в розмірі 22363,19 доларів США, що складається: 11350,14 доларів США - заборгованість за кредитом; 6727,71 доларів США. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1873,02 доларів США - заборгованість за комісією; а також штрафи: 11,83 доларів США - штраф (фіксована частина), 2400,49 доларів США - штраф (процентна складова)- підлягають задоволенню.

Що стосується вимог в частині стягнення пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина 2 статті 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина 3статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Відповідний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі 6-2003цс15.

Отже, законодавством не передбачено подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зважаючи на те, що позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості за пенею та штраф, суд вважає, що стягненню підлягає лише штраф у його фіксованій частині та процентній складовій у розмірі 11,83+2400,49 доларів США, який є менший за сукупний розмір заборгованості по пені, зазначене з одного боку забезпечить дотримання справедливого балансу інтересів сторін, а з іншого дозволить реалізувати забезпечувальну функцію неустойки.

Відповідач презумпцію правомірності правочину та доведеності факту існування між сторонами грошових зобов'язань не спростував, а тому він зобов'язаний сплатити позивачу суму заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 530, 550, 589, 1054 ЦК України, ст. ст. 1-13, 76- 83, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1 ІПН: НОМЕР_1) на користь Публічного Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, рах. №3111, адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) заборгованість за кредитним договором HAL2AN55725424 від 21.07.2008 року в сумі 22363.19 (Доллар США) що складає 472534,20 грн. (чотириста сімдесят дві тисячі п'ятсот тридцять чотири грн. 20 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1 ІПН: НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, рах. №3111, адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) судовий збір в розмірі 3654 грн.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя А.М. Гримайло