465/5469/17
2-з/465/79/19
У Х В А Л А

Іменем України

"20" серпня 2019 р. Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Дзеньдзюра С.М.

з участю секретаря Стасишин А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові заяву про забезпечення позову позивача за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, а саме із урахуванням поданої 05 липня 2018 року заяви про зменшення розміру позовних вимог просить: визнати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , проектний номер 24 АДРЕСА_2 , відповідно до попереднього договору від 26.04.2017 р. № 24/М1, загальною площею 48,13 кв.м. об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ ідеальну частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до попереднього договору від 26.04.2017 р. № 24/М1, проектний номер 24/М1, загальною площею 48,13 кв.м.; визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ ідеальну частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до попереднього договору від 26.04.2017 р. № 24/М1, проектний номер 24/М1, загальною площею 48,13 кв.м.

16.08.2019 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, мотивуючи її тим, що невжиття заходів забезпечення позову сприятиме можливості відповідачу по первісному позові ОСОБА_2 одноосібно зареєструвати за собою право власності на спільну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 згідно попереднього договору № 24/М1 від 26 квітня 2017 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Активні інвестиції» та ОСОБА_2 після розірвання шлюбу, що на думку позивача за первісним позовом утруднить та зумовить неможливість виконання у майбутньому рішення суду в разі задоволення позову, оскільки фактично реєстрація та можливість подальшого вільного розпорядження квартирою може призвести до її реалізації, перепродажу добросовісному набувачу, а отже не буде і змоги захистити права та законні інтереси ОСОБА_1 як співвласника зазначеної квартири. Вказує, що за період шлюбу сторонами набуте спільне сумісне майно подружжя, зокрема 26.04.2017 року придбано квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , проектний номер 24 АДРЕСА_2 , загальною площею 48,13 кв. м. Даний факт підтверджується попереднім договором № 24/М1 від 26 квітня 2017 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Активні інвестиції» та ОСОБА_2 . (копія міститься в матеріалах справи). Плановий термін завершення будівництва 30 квітня 2019 року. Вартість квартири на момент укладення попереднього договору становила 746 627, 00 грн., що еквівалентно 28 036, 00 доларів США за встановленими у договорі умовами. На забезпечення виконання зобов`язання за договором, станом на момент підписання попереднього договору, вся сума за квартиру у розмірі 746 627 (сімсот сорок шість тисяч шістсот двадцять сім) гривень 00 копійок вже сплачена. Дані платежі здійснював позивач за первісним позовом, що підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 з 06.11.2014 по 28.12.2017 рік. Таким чином, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , проектний номер 24 АДРЕСА_4 М1, відповідно до попереднього договору від 26.04.2017 р. № 24/М1, загальною площею 48,13 кв.м. є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Зазначає, що на даний час будинок прийнято в експлуатацію та присвоєно номер АДРЕСА_5 . Як вбачається із витягу з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 177753773 від 16.08.2019 року право власності на квартиру відповідно до попереднього договору від 26.04.2017 р. № 24/М1, зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Активні інвестиції», що діє від свого імені в інтересах Пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду «Грінвіль Хаус». Об`єкту нерухомого майна присвоєно реєстраційний номер 101 за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 46,9 кв.м.

Вивчивши матеріали заяви, оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Відповідно до правової позиції, викладеної у Рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 № 4-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями151,152,153 Цивільного процесуального кодексу України, інститут забезпечення позову є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. У цивільному процесі забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону прав та інтересів в цивільному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для позивача рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в цивільній справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Таким чином, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в цивільному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в цивільній справі.

Положення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачають, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Суд погоджується із доводами позивача за первісним позовом щодо доцільності застосування заходів забезпечення позову, оскільки з позовної заяви вбачається, що між сторонами дійсно існує спір з приводжу поділу майна подружжя, як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 177753773 та попереднього договору від 26.04.2017 р. № 24/М1 укладеного між ОСОБА_2 та ТзОВ «Компанія з управління активами «Активні інвестиції», квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , проектний номер НОМЕР_2 М1, загальною площею 48,13 кв.м., яка є об`єктом спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , внаслідок введення будинку в експлуатацію, присвоєно реєстраційний номер НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 46,9 кв.м., а право власності на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , відповідно до попереднього договору від 26.04.2017 р. № 24/М1 укладеного між ОСОБА_2 та ТзОВ «Компанія з управління активами «Активні інвестиції», зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Активні інвестиції», що діє від свого імені в інтересах Пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду «Грінвіль Хаус», а тому у відповідача за первісним позовом існує реальна можливість відчужити спірне майно, що вподальшому утруднить виконання можливого рішення суду за результатами розгляду справи. Вид забезпечення позову, а саме накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, є співмірним із заявленими позивачем вимогами, а тому для забезпечення виконання рішення суду та вимог позивача необхідно накласти арешт на вказане майно.

З наведених міркувань, керуючись ст.ст.150-153 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

В порядку забезпечення первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя накласти арешт на квартиру АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), що відповідно до попереднього договору від 26.04.2017 р. № 24/М1, зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Активні інвестиції», що діє від свого імені в інтересах Пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду «Грінвіль Хаус».

Копію ухвали скерувати Франківському відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції - для виконання, сторонам - для відома.

Ухвала є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 15-ти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дзеньдзюра С.М.