Справа № 541/410/19
Номер провадження 2/541/479/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 серпня 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Городівського О. А.,

за участю секретаря судового засідання - Ніколаєнко М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Територіальної громади села Петрівці в особі Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом,-

установив:

25 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою.

На підтвердження позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Петрівці, Миргородського району Полтавської області, померла його бабуся ОСОБА_3 у віці 89 років. Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 За свого життя ОСОБА_3 склала заповіт, в якому на випадку своєї смерті все належне йому майно заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у рівних долях. З метою отримання свідоцтва про спадщину позивач звернувся до Миргородської районного нотаріального округу Полтавської області Смаги Л.М., однак отримав відмову, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Оскільки в позасудовому порядку ОСОБА_1 не може оформити свої спадкові права, тому був змушений звернутися до суду. З урахуванням уточнення позовних вимог, прохав суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що в цілому складається з житлового будинку А-1, прибудови а-1, сараю Б, навіс б, сараю - гаражу В, сараю прибудови Г, убиральні Д, сараю прибудови е, літньої кухні Е, сараю- прибудови Є, погребу під будівлею є, погребу окремо збудованого Ж, літнього душу З, сараю (тимчасового) И, господарські споруди №1-7, після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 09 квітня 2019 року відкрито провадження у даній справи з призначенням підготовчого судового засідання (а.с. 53).

У встановлений судом строк відповідачі правом на подання відзиву не скористалися.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подав заяву, в якій виклав прохання провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подав заяву в якій позовні вимоги визнав, прохав розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідач Територіальна громада села Петрівці в особі Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки представника не повідомила.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 09.06.2017 року.

За життя, 30 серпня 2016 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідченого секретарем Петрівцівської сільської ради Миргородського району, Полтавської області та зареєстрований у реєстрі за №24, яким заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй і на що вона за законом матиме право ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у рівних долях.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на майно померлої, у тому числі на будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

23 лютого 2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Смаги Л.М., із заявою про прийняття спадщини по заповіту. Постановою від 23 листопада 2018 року приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Смага Л.М. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_3 на житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок, що підтверджується копією вищезазначеної постанови.

Спадкоємцями є по заповіту є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 14 лютого 2018 року право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_2 не зареєстровано.

Рішенням Петрівцівської сільської ради від 10.02.2016 року «Про перейменування вулиць села Петрівці та Кузьменко » вул. Пролетарська в с . Петрівці перейменована на вулицю Заріччя .

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05.03.2019 року, визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ (одну другу) частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що в цілому складається з житлового будинку А-1, прибудови а-1, сараю Б, навіс б, сараю - гаражу В, сараю прибудови Г, убиральні Д, сараю прибудови е, літньої кухні Е, сараю- прибудови Є, погребу під будівлею є, погребу окремо збудованого Ж, літнього душу З, сараю (тимчасового) И, господарські споруди №1-7, після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Дане рішення 16.04.2019 року набрало законної сили (а.с.50-52).

У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Згідно витягу з погосподарської книги, вбачається, що будівництво спірного будинку завершилось 1940 року (а.с.25,28). Так, згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, яка передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно даних погосподарської книги спадкодавець, проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім цього її було записано головою вказаного домогосподарства (а.с.34).

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 у встановленому законом порядку набула право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, тож у відповідності до ст. 1218 ЦК України дане право є об`єктом спадкування.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Оскільки відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджують право власності спадкодавця ОСОБА_3 на спірне спадкове майно, перешкоджає позивачу ОСОБА_2 оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, а тому суд вважає за необхідне визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 043,00 грн. Зважаючи, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що судовий збір, сплачений при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету у розмірі 50 відсотків, на підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1217, 1268 ЦК України, ст. ст. 5,10, 12, 13, 263, 264, 265, 266, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , у порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що в цілому складається з житлового будинку «А-1», прибудови «а-1», сараю «Б», навіс «б», сараю - гаражу «В», сараю прибудови «Г», убиральні «Д», сараю -прибудови «е», літньої кухні «Е», сараю- прибудови «Є», погребу «є», погребу «Ж», літнього душу «З», сараю (тимчасового) И, та господарських споруд №1-7.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Миргородському районі Полтавської області повернути ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду в розмірі 2043,00 грн, відповідно до квитанції №0.0..1 від 05.04.2019 в розмірі 1274,60 грн. та квитанції №0.0..1 від 12.02.2019в розмірі 768,40грн,що становить 1021,50грн(одну тисячу двадцять одну гривню 50 коп)

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. А. Городівський