Провадження № 22-ц/801/1849/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач :Сало Т. Б.
УХВАЛА

14 серпня 2019 рокуСправа № 127/13035/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2019 року в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2019 року позов у даній справі задоволено частково.

Не погодившись із вказаним рішенням, представник АТ «УкрСиббанк» - адвокат Кочін Г.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення в частині визначення розміру заборгованості на підставі рішення Апеляційного суду Вінницької області від 27.05.2011 та рішення Апеляційного суду Вінницької області від 26.10.2015 та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ознайомившись із апеляційною скаргою, апеляційний суд вважає, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Як слідує із матеріалів справи, ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки (нежитлові офісні приміщення).

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Саме до таких висновків дійшла Велика палата Верховного Суду у постанові від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За подання позовної заяви до суду першої інстанції позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1762 грн, що підтверджується платіжним дорученням про сплату судового збору, як за немайнову вимогу (а.с.1 т.2). Однак, такий розмір судового збору є невірним, так як за подання позову про звернення стягнення на предмет іпотеки судовий збір стягується з урахуванням майнової вимоги, і розмір ставки судового збору за їх подання визначається відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», тобто як з позову майнового характеру (вищезазначена постанова ВП ВСУ від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17).

Підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду із позовом) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки у зв`язку з неналежним виконання відповідачами зобов`язань за кредитними договорами, шляхом продажу майна з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни реалізації предмета іпотеки у розмірі 2 386 430,52 грн, яка в разі задоволення позову буде спрямована на погашення заборгованості.

Аналогічна позиція з приводу визначення розміру судового збору від ціни реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах викладена Верховним Судом в ухвалі від 19 червня 2019 року (справа №201/10517/16-ц).

Враховуючи зазначене, позивачем при зверненні до суду із даним позовом підлягав до сплати судовий збір в сумі 35 796,50 грн.

Розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 53 694,75 грн (35 796,50 грн х 150%).

Враховуючи сплачену скаржником суму за платіжним дорученням № від 05.08.2019 (2643 грн), сума недоплаченого судового збору за розгляд апеляційної скарги у цій справі становить 51 051,75 грн (53 694,75грн -2643грн).

Таким чином, АТ «УкрСиббанк» слід сплатити судовий збір та долучити до апеляційної скарги оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі: 51 051,75 грн за реквізитами: отримувач УК у м. Вінниці/м.Вінниця/22030101, , банк Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок № НОМЕР_1 .

Згідно ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Оскільки апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції не відповідає вимогам Закону, то відповідно до вимог статей 185, 357 ЦПК України, її необхідно залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2019 року - залишити без руху.

Надати строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в ній недоліків, в іншому випадку скарга буде вважатися неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало