ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

за участі секретаря Момот Л.С.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Третя особа ОСОБА_3 про стягнення авансових коштів в розмірі 20 тисяч доларів США,-

ВСТАНОВИВ:

22.07.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення авансових коштів в розмірі 20 тисяч доларів США, посилаючись на те, що між нею та відповідачкою було укладено попередній договір купівлі-продажу збудованого нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 . Як зазначено в договорі сторони домовилися що покупець передає продавцю авансовий платіж у розмірі 20 тис.дол. США. Позивач підписала договір. В подальшому небули оформлені документи на продаж будинку. Зустрітися з забудовником їй не вдалося, а тому для захисту порушених прав звернулася з даним позовом до суду.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків даної позовної заяви.

27.08.2019 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в загальному позовному провадженні.

В підготовчому судовому засіданні позивач надала клопотання про відвід судді де зазначила, що суддя добре знайома та перебуває в гарних стосунках з адвокатом відповідача, а тому вважає, що суддя буде упереджено ставиться до її.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.10.2019 року передано заяву ОСОБА_1 , про відвід судді Соловей Г.В. до канцелярії суду до вирішення питання про заявлений відвід. Провадження у справі зупинено.

01.11.2019 року Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області в задоволенні заяви ОСОБА_1 , відмовлено.

05.11.2019 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області провадження у справі поновлено і призначено справу до розгляду на 28.11.2019 року.

26.11.2019 року через канцелярію суду надійшла заява від ОСОБА_1 про відвід судді Соловей Г.В., в обгрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що у неї є сумніви в неупередженості судді.

Позивач та інші учасники до суду не зявилися про час слухання справи повідомлені вчасно та належним чином.

Вивчивши письмові матеріали заяви про відвід, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім"ї чи близьким родичем сторони у справі; якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар або надавав стороні правничу допомогу в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Враховуючи вищевикладене заява не містить підстав, зазначених у ст.36 ЦПК України, зазначені підстави в заяві про відвід судді є необгрунтованими, безпідставними та надуманими позивачем.

Так, з заяви вбачається, що ОСОБА_1 вважає, що при прийнятті позову до свого провадження суддею було підмінено позов, а також, здійснено виклики і надсилання судових документів на адресу де вона не проживає, однак доказів для підтвердження своїх доводів позивачем надано не було.

Разом з тим, відповідно до статей 124, 126, 129 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється. Судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначаються завдання суду. Зокрема, вказаною статтею передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна зазначити, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Враховуючи викладене та те, що заявником повторно заявлено відвід, що підтверджує її небажання щоб справа слухалася суддею Соловей Г.В., а також для того щоб не порушувати права заявника суд, вважає заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Соловей Г.В. в справі № №2/381/1136/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Третя особа ОСОБА_3 про стягнення авансових коштів в розмірі 20 тисяч доларів США, задовольнити.

Передати справу для подальшого визначення головуючого по справі відповідно до вимог ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий по справі Г.В.Соловей