печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар судового засідання Шевченко Т.В.

справа № 757/39284/18-ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк»

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про визнання договору фінансового лізингу припиненим,

представник відповідача Каракоця О.Р.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача АТ КБ «Приватбанк», в якому просила визнати припиненим договір фінансового лізингу № DO00А- від 29 жовтня 2013 р. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно з умовами вказаного договору вона за місцем свого постійного проживання у м. Донецьк отримала у лізинг автомобіль марки ЗАЗ Lanos, 2013 року випуску. Серед інших її зобов`язань за вказаним договором було і страхування предмета іпотеки в СК «Каско». Свої зобов`язання за вказаним договором, в тому числі і по сплаті страхових внесків, позивач виконала в повному обсязі. Однак, колекторська компанія вимагає від неї сплату заборгованості перед страховою компанією в сумі 9 609,25 грн. Зазначає, що через проведення АТО в м. Донецьк СК «Каско» залишила неконтрольовану територію. Посилаючись на неможливість виїхати на підконтрольну територію України в період з 2014 по 2016 роки через відсутність спеціальної перепустки, а також скрутне матеріальне становище позивач на підставі Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яким встановлено мораторій на нарахування пені і штрафів на основну суму заборгованості по кредитах з 14 квітня 2014 р. для українців, які зареєстровані і постійно проживають або переселилися із зони АТО, просить задовольнити позов у заявлений нею спосіб.

Ухвалою суду від 10 серпня 2018 р. позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк протягом 10 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків - надання копії всіх документів, що додаються до позовної заяви, відповідно до кількості відповідачів, надання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи та підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, надання оригіналу квитанції про сплату судового збору.

Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою суду від 19 жовтня 2018 р. у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження.

Учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки.

22 листопада 2018 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача Кобзар Ю. Б. , відповідно до якого посилання позивача на положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» є помилковими, оскільки згідно з розрахунку заборгованості за договором фінансового лізингу станом на 21.11.2018 р., пеня та штрафи позивачу не нараховувалися. Позивачем в належний спосіб не доведено наявність передбачених законом підстав припинення зобов`язання. Просила відмовити в задоволенні позову.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено частиною 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 29 жовтня 2013 р. між позивачем ОСОБА_1 (лізингоодержувач) та відповідачем ПАТ «КБ «Приватбанк» (лізингодавець) укладено договір фінансового лізингу № DO00А- шляхом підписання сторонами заяви про приєднання до Умов та Правил надання фінансового лізингу.

Відповідно до умов вказаної заяви позивач, яка діє на підставі особистого волевиявлення, керуючись ст. 634 ЦК України, дає свою згоду на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг на умовах, визначених Умовами та правилами надання банківських послуг, що розміщені на офіційному веб-сайті банку www.privatbank.ua. Ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає договір фінансового лізингу.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, укладений між відповідачем та позивачем договір фінансового лізингу за своєю природою є публічним договором та договором приєднання відповідно до положень ст. 633, 634 ЦК України.

Звертаючись до суду з позовом про визнання договору фінансового лізингу від 29.10.2013 р. припиненим, позивач посилається на повне виконання своїх зобов`язань за вказаним договором. Разом з тим, такі доводи позивача спростовуються наступним.

Згідно зі ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ст. 598 ЦК України).

Чинним ЦК України передбачені наступні підстави припинення зобов`язання:

- виконання, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України);

- передання відступного (ст. 600 ЦК України);

- зарахування (ст. 601 ЦК України);

- за домовленістю сторін (ст. 604 ЦК України); прощенням боргу (ст. 605 ЦК України);

- поєднання боржника і кредитора в одній особі (ст. 606 ЦК України);

- неможливість виконання (ст. 607 ЦК України);

- смерть фізичної особи чи ліквідація юридичної особи (ст. ст. 608, 609 ЦК України).

Відповідно до п. 1.1.3 заяви про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу від 29.10.2013 року щомісячні платежі включають в себе:

- платіж по відшкодуванню частини вартості предмету лізингу у розмірі з додатком 2 (Графік лізингових платежів)

- винагорода за користування предметом лізингу в розмірі згідно з додатком 2 (графік лізингових платежів), якщо інше не зазначено в Умовах та правилах надання банківських послуг

- винагорода за проведення щомісячного моніторингу предмету лізингу в розмірі з додатком 2 (графік лізингових платежів), якщо інше не зазначено в Умовах та правилах надання банківських послуг.

Відповідач зобов`язання за договором фінансового лізингу від 29.10.2013 р. виконав у повному обсязі, що позивачем не заперечується.

Однак, як вбачається з наданого відповідачем розрахунку заборгованості за договором фінансового лізингу від 29.10.2013 р., позивач у зв`язку з порушенням своїх зобов`язань за вказаним договором станом на 21.11.2018 р. має заборгованість за користування предметом лізингу у розмірі 11 295,17 грн., яка складається з:

- 10 298,93 грн. - несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу, за фактичний строк користування;

- 488,29 грн. - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу;

- 92,65 грн. - заборгованість з винагороди за проведення моніторингу предмету лізингу;

- 415,30 грн. - заборгованість за страховою винагородою.

Таким чином, наявність у позивача заборгованості за договором фінансового лізингу від 29.10.2013 р., яка належними та допустимими доказами позивачем не спростована, виключає правові підстави для застосування ст. 599 ЦК України (виконання зобов`язання, проведене належним чином), як підстави припинення зобов`язання за вказаним договором.

Окрім того, відповідно до положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на який як на правову підставу своїх позовних вимог посилається позивач, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція (ч. 1 ст. 2 Закону).

Однак, як вбачається з наведеного розрахунку заборгованості позивача за договором фінансового лізингу від 29.10.2013 р. нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за вказаним договором відповідачем позивачу на здійснювалися.

Тому, посилання позивача на положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» є помилковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Оскільки судом будь-яких порушень прав, свобод чи законних інтересів позивача не встановлено, позовні вимоги позивачем не доведені, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ст. 633, 634 525, 526, 530, 599 ЦК України, ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про визнання договору фінансового лізингу припиненим - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, .

Суддя О.В. Батрин