Провадження № 6/638/390/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Тітової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду міста Харкова подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Кунєвої Марини Іванівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, -

встановив:

Старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Кунєва Марина Іванівна звернулась в порядку ст.441 ЦПК України до Дзержинського районного суду м.Харкова з поданням про тимчасове обмеження керівника юридичної особи-боржника ТОВ «Торгової групи Бест-Сервіс» ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, покладених на неї відповідно до зведеного виконавчого провадження № 56812227, № 56812486 з виконання наказу №922/952/17 від 25.07.2017 Господарського суду Харківської області про стягнення з ТОВ «Торгової групи Бест-Сервіс» на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 1760,00 грн. та наказу №922/952/17 від 25.07.2017 Господарського суду Харківської області про стягнення з ТОВ «Торгової групи Бест-Сервіс» на користь ПП «Схід-Сервіс» судового збору у розмірі 1760,00 грн.

В обґрунтування подання зазначено, що в ході примусового виконання вищевказаних наказів, державним виконавцем було винесено постанови від 20.07.2019р. про відкриття виконавчого провадження №56812227 та від 20.07.2019р. про відкриття виконавчого провадження № 56812486. В ході здійснення виконавчого провадження держаним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та внесено дані до відповідних реєстрів. Державним виконавцем були здійснені заходи з виявлення майна боржника шляхом направлення запитів до Державної фіскальної служби України, згідно відповіді якої, інформація про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах України не надходила. Згідно відповіді з БД «АТМ» автотранспортні засоби за боржником не зареєстровано. В ході примусового виконання судових рішень державним виконавцем було встановлено відсутність майна боржника, відкритих рахунків в банківських установах, відсутність боржника за місцем реєстрації підприємства. 04.04.2019 року державним виконавцем було здійснено вихід за місцем знаходження боржника: АДРЕСА_1 , про що був складений акт, в якому зазначено, що встановити місце знаходження боржника не виявилось можливим, оскільки за вказаною адресою знаходиться багатоповерховий будинок із дванадцятьма під`їздами та великою кількістю магазинів на першому поверсі. 22.01.2019 року державним виконавцем відділу було надіслано виклик керівнику ТОВ «Торгова група Бест-Сервіс» - Згуря ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 з вимогою з`явитись до відділу 31.01.2019 року. Однак, на вказану дату боржник не з`явилась. Враховуючи те, що накази суду до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, а отже є підстави тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України.

В судове засідання сторони не з`явились, але їх неявка не перешкоджає розгляду подання за відсутністю сторін, згідно ч.4 ст. 441 ЦПК України.

Державний виконавець надав заяву про розгляд подання у його відсутність.

Розглянувши подання, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні подання з наступних мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Кунєвої Марини Іванівни перебуває зведене виконавче провадження № 56812227, № 56812486 з виконання наказу №922/952/17 від 25.07.2017 Господарського суду Харківської області про стягнення з ТОВ «Торгової групи Бест-Сервіс» на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 1760,00 грн. та наказу №922/952/17 від 25.07.2017 Господарського суду Харківської області про стягнення з ТОВ «Торгової групи Бест-Сервіс» на користь ПП «Схід-Сервіс» судового збору у розмірі 1760,00 грн.

Повноваження суду щодо вирішення питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України визначені статтею 441 ЦПК України, відповідно до якої, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Як випливає з аналізу наведених положень закону підставою обмеження особи у праві виїзду за межі України є не лише наявність невиконаних зобов`язань, покладених на боржника - фізичну особу судовим рішенням, а також винна поведінка цієї особи, яка полягає в ухиленні від виконання таких зобов`язань.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності (ст.12 ЦПК).

Кожна сторона повинна довести обставини, на які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Особливістю даної категорії справи є та обставина, що питання щодо обмежень у праві виїзду боржника за межі України вирішується без участі боржника, за участю державного (приватного) виконавця, який звертається з поданням, та на підставі тих доказів (матеріалів виконавчого провадження), які підтверджують обґрунтованість зазначених у поданні вимог.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Окрім іншого, фактично звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника коли державним виконавцем виконані вже всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження вказаного конституційного права громадянина.

В поданні державним виконавцем не обґрунтовано, в чому саме, є крайня необхідність, в розумінні ст. 2 "Свобода пересування" Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосування обмеження виїзду боржника за кордон, і яким чином це сприятиме погашенню боржником існуючого боргу.

Разом з тим, сам по собі факт наявності заборгованості не є тотожним поняттю «ухилення від виконання зобов`язань, покладених відповідним рішенням», відсутність якого унеможливлює застосування обмежень у реалізації громадянином гарантованого статтею 33 Конституції України права свободи пересування, вільний вибір місця проживання, права вільно залишати територію України.

Не піддаючи сумніву ту обставину, що Дежавний виконавець Кунєва М.І. дійсно вживала передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи з метою виконання наказу №922/952/17 від 25.07.2017 Господарського суду Харківської області про стягнення з ТОВ «Торгової групи Бест-Сервіс» на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 1760,00 грн. та наказу №922/952/17 від 25.07.2017 Господарського суду Харківської області про стягнення з ТОВ «Торгової групи Бест-Сервіс» на користь ПП «Схід-Сервіс» судового збору у розмірі 1760,00 грн., суд приходить до висновку про недоведення державним виконавцем зазначеного у поданні доводу про ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань.

Оцінюючі надані докази в їх сукупності, судом встановлено, що в матеріалах подання відсутні докази на підтвердження викладених у ньому обставин, а саме: державним виконавцем не надано доказів умисного ухилення боржника від виконання зобов`язання. Так, в наданих матеріалах суду, відсутні належні та допустимі докази, які підтверджували б отримання боржником постанов державного виконавця та викликів, надіслана поштова кореспонденція на адресу боржника, повернулась з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання", тобто боржнику даний конверт вручено не було, в результаті чого йому не відомо про відкриття виконавчого провадження та про те, що його викликали до відділу.

Подання є необґрунтованим та безпідставним, матеріали подання не містять доказів того, що боржник ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт або біометричний паспорт) та має намір виїхати за межі території України і відповідно може ухилятись від виконання рішення суду, а це в свою чергу, призведе до порушення прав та інтересів стягувачів.

До того ж в матеріалах подання відсутні докази на підтвердження відомостей щодо відповідей з Державного реєстру речових правна нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта права власності на нерухоме майно та БД «АТМ», згідно яких державним виконавцем було встановлено відсутність майна у боржника та на які посилається за текстом подання.

Крім того, надані державним виконавцем до суду матеріали подання не свідчать про наявність підстав для його задоволення. Розмір суми заборгованості також не свідчить про ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язання, а обмеження у праві виїзду за межі України зможе забезпечити ефективне виконання такого зобов`язання.

Згідно ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом, як захід забезпечення виконання судового рішення

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, оскільки не надано доказів щодо ухилення боржником від виконання судового рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 441 ЦПК України, ст.33 Конституції України, пунктами 8, 15.5 ч.1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Кунєвої Марини Іванівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк