Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7240/18
Р І Ш Е Н Н Я

10 січня 2019р. м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді: Демчика Р.В.

при секретарі : Бузун Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Придніпровського районного суду від 13.05.2010р. у справі №2-1812/10 стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання спільної доньки у розмірі 1200грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утриманні в розмірі 100грн. щомісячно до 21.08.2011р.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.12.2012р. у цивільній справі № 2314/8727/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів позовні вимоги задоволені частково. Зменшено розмір стягуваних аліментів та визначено стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 650 грн. щомісячно до повноліття дитини.

На підставі того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на даний час значно перевищує суму 650 грн., позивач ОСОБА_1 просить ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення донькою повноліття.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2018 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено справу до розгляду у судове засідання.

Позивач в судове засідання не зявилась, причину неявки суду не повідомила, проте надала суду письмову заяву, в якій просила провести справу за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. В наданому суді відзиві на позов зазначив, що від обовязку утримувати дитину він не ухиляється. Своєчасно виконував рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.12.2012 року та перераховував кошти на утримання доньки, заборгованості по сплаті аліментів немає. Зазначає, що звертаючись до суду з позовом позивач обґрунтовує позовні вимоги виключно змінами в законодавстві, проте не вказує жодних інших фактичних обставин, які настали після прийняття рішення від 13.12.2012р. у справі №2314/8727/12. Крім того, відповідач зазначає, що позивач у позові просить не тільки змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від його доходів, а просить збільшити їх розмір, оскільки стягнення аліменти в розмірі 1/6 частини його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на його думку є саме збільшенням розміру стягуваних аліментів. Проте такий розмір аліментів вважає завищеним, оскільки він не працевлаштований та немає регулярного доходу, розмір його тимчасових заробітків є непостійним, мінливим та незначним, інших доходів немає. Зазначає, що його матеріальне становище не дає можливості сплачувати аліменти в розмірі більшому за 1/8 частину. Крім того, зазначає, що на його утриманні перебувають ще двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_4, 29.03.2018р.н., та ОСОБА_5, 27.09.2013р.н., які вже народилися після набранням законної сили рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.12.2012 року. Відповідач не заперечує та готовий виплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проте просить врахувати його матеріальне становище, перебування на його утриманні ще двох неповнолітніх дітей та його непрацездатних батьків, які отримують не значну пенсію за віком та потребують його матеріальної допомоги. А також врахувати те, що позивач є працездатною особою та має постійну роботу. З урахуванням викладеного просив, зменшити розмір аліментів, визначений позивачем, з 1/6 до 1/8 частини всіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму встановленого законом на дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 13.05.2010р. рішенням Придніпровським районним судом м. Черкаси у справі №2-1812/10 позовні вимоги задоволені повністю та зокрема стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, 21.08.2008р.н., аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200грн. щомісячно, до повноліття дитини (а.с. 5-6).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.12.2012р. у справі №2314/8727/12, вирішено змінити розмір стягуваних аліментів за рішенням суду від 13.05.2010р. та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 650грн., щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення набрало законної сили 25 грудня 2012 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вищезазначеним рішенням суду встановлено наступні обставини:

-сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28.07.2010р. (актовий запис №299);

-сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3, 21.08.2008р.н.;

-донька проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні;

-ОСОБА_2 є працездатним;

-з 24.12.2011р. ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_6;

-ОСОБА_2 має непрацездатних батьків пенсіонерів, які отримують пенсію за віком.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_3, 21.08.2008р.н. проживає разом з матірю. Дана обставина не спростовується відповідачем, а тому суд вважає її доведеною.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на даний час значно перевищує суму 650 грн., а тому просила стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1/6 частини всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Так, згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_7 України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня пo 30 червня - 2027 грн., с 01 липня пo 30 листопада - 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн.

Таким чином, розмір стягуваних аліментів (650 грн.) значно нижчий від 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто має місце погіршення матеріального становища дитини

Відповідно до ст. 12, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд враховує, що відповідачем не представлено суду достатніх доказів про те, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов'язків по утриманню дитини та сплачувати аліменти у мінімальному розмірі передбаченому законом на даний час.

Також, суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що позивачем не доведено підстав для зміни способу стягнення аліментів, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що збільшилися потреби та витрати на дитину у звязку із збільшенням її віку.

Також судом встановлено, що на даний час відповідач ніде не працює, окрім непрацездатних батьків, має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, які народилися вже після прийняття судом рішення від 13.12.2012 законної сили (25.12.2012р.) ОСОБА_5, 27.09.2013р.н., ОСОБА_4, 29.03.2018р.н..

При цьому, суд враховує також і те, що позивач ОСОБА_1 не надала суду доказів того, що вона має тяжке матеріальне становище і потребує стягнення аліментів на утримання дитини саме в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів відповідача і що саме такий розмір стягуваних аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач не є особою похилого віку, є працездатним, стан здоров'я дитини та платника аліментів, приймаючи до уваги інтереси дитини та забезпечення її гармонійного розвитку, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, а також те, що відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частини від усіх видів його доходів, суд приходить до переконання що наявні підстави для зміни способу стягнення аліментів, які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 з твердої грошової суми в розмірі 650 грн. щомісяця, до досягнення нею повноліття на 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому суд не вбачає підстав допустити негайне виконання рішення, оскільки предметом позову є не стягнення аліментів, а зміна способу їх стягнення.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., від сплати якого позивач звільнена.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 182-184,192 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів визначений рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2012 року (справа №2314/8727/12) та стягувати з ОСОБА_2 (29.03.1981р.н., адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 (адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (29.03.1981р.н., адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) в дохід держави 704,80 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: ОСОБА_7