Дата документу 06.08.2019 Справа № 336/3643/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 336/3643/19 Головуючий у 1 інстанції Дацюк О.І.
Провадження №22ц/807/2712/19 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.

Кухаря С.В.

при секретарі: Кулабуховій І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», Приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка Віктора Станіславовича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ «Банк Форвард», Приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С., третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з позовною заявою позивач подала до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову у даній справі. В обґрунтування вимог заяви посилалась на те, що невжиття судом заходів забезпечення позову призведе до необхідності відновлення порушеного права позивача в судовому порядку шляхом ініціювання нового судового процесу щодо повернення стягнутого.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. В якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила оскаржувану ухвалу скасувати, та прийняти нову, якою задовольнити її заяву про забезпечення позову.

01 серпня 2019 року на адресу апеляційного суду від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. надійшов відзив на вищезазначену апеляційну скаргу. Твердження апеляційної скарги вважає необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню відповідно до чинних норм законодавства, оскільки не наведено жодних належним, достатніх та достовірних доказів на підтвердження необхідності забезпечення позову. Просила ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2019 року залишити без змін.

05 серпня 2019 року від приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюка В.С. на адресу апеляційного суду надійшло клопотання, в якому він просить справу розглядати у його відсутності з урахуванням фактичних справ та постановити рішення згідно чинного законодавства.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу,судова колегія вважає ,що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «Банк Форвард», Приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С., третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Предметом вказаного спору є примусове виконання виконавчого напису нотаріуса №247, який вчинений 26.02.2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. (виконавче провадження - ВП №58699908).

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий напис здійснений з тих підстав, що з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» як правонаступника ПАТ «Банк Русский Стандарт» стягуються грошові кошти у розмірі 75744,24 грн. за кредитним договором № 83632971 від 03.06.2010 року за період з 03.06.2010 року по 27.02.2018 року.

ОСОБА_1 , звернувшись з заявою про забезпечення своїх позовних вимог, вказувала на те, що згідно оскаржуваного нею виконавчого напису нотаріуса здійснюється примусове стягнення, шляхом відрахування з її заробітної плати коштів.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не обґрунтовано необхідність забезпечення позову, а також заявником не визначено чому невжиття запропонованих заходів забезпечення позову можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачі, за захистом яких вона звернулась.

З зазначеним висновком колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004 , де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Колегія суддів, на підставі аналізу спірних правовідносин приходить до висновку, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову, у разі ухвалення судом сприятливого рішення, поновлення прав позивача ОСОБА_1 може бути ускладнено.

Доводи скаржниці заслуговують на увагу та є обґрунтованими.

Заявлений ОСОБА_1 спосіб забезпечення позовних вимог є співмірним позовним вимогам та відповідає вимогам цивільного процесуального закону, а саме: п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, згідно якого визначено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зважаючи на те, що предметом спору у цій справі є відповідність вимогам закону виконавчого напису нотаріуса про стягнення з позичальника на користь Банку заборгованості за кредитним договором, позивачем оспорюється, у тому числі і розмір заборгованості, із заробітної плати боржниці з травня 2019 на підставі постанови приватного виконавця здійснюються відрахування на користь Банку, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення є такими, що не ґрунтуються на законі і матеріалах справи.

За вказаних обставин оскаржувана ухвала на підставі ст.ст.374 ч.1 п.2, 376 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нової про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2019 року по цій справі - скасувати, прийняти нову постанову, за якою:

«Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити стягнення за виконавчим написом, вчиненим 26 лютого 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем, зареєстрованим в реєстрі за №247, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард», , заборгованості за кредитним договором №83632971 від 03.06.2010 року у сумі 75744,24 грн., який перебуває на виконанню у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни (ВП №58699908).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 07 серпня 2019 року.

Головуючий:

Судді: