ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2019 року м. Чернівці

справа № 727/11406/17

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Яремка В.В., Литвинюк І.М.

секретар Тодоряк Г.Д.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 11 жовтня 2018 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4,

встановив :

В листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 11 жовтня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя, третя особа ОСОБА_4 залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

На вказану ухвалу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала

апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що позивач та представник позивача звертались до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, оскільки позивач та представник позивача перебували на

лікарняному, а також представник був зайнятий в іншому судовому засіданні. Суд був обізнаний про неможливість їх прибуття в судове засідання з

Провадження 22ц-/822/46/19 Головуючий у 1 інстанції Семенко О.В.

Категорія 2/5 Доповідач Перепелюк І.Б.

поважних причин, через що вважає ухвалу суду такою, що підлягає скасуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 просила ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 11 жовтня 2018 року залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач та його представник, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, повторно не з'явилися у судові засідання, та не надали доказів поважності неприбуття.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

З матеріалів справи встановлено наступне. 17 листопада 2017 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя.

15 січня 2018 року відповідачем ОСОБА_3 подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності, визнання майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на ? частки майна.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 11 жовтня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя, третя особа ОСОБА_4 залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

При цьому судом було зазначено, що розгляд справи неодноразово відкладався, у зв'язку з неявкою позивача та його представника. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце слухання справи. Так, 04 жовтня 2018 року від представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона просила відкласти розгляд справи від 04.10.2018р. та 05.10.2018р., у зв'язку з перебуванням на лікарняному позивачки ОСОБА_2, яка бажає особисто бути присутньою, однак жодних доказів на підтвердження цього не дала. 10 жовтня 2018 року через канцелярію суду представником позивача ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_1 подано заяву про зайнятість в кримінальному процесі в Першотравневому районному суді м.Чернівців.

Посилаючись на зазначені обставини, суд першої інстанції ухвалив продовжити розгляд справи за відсутності позивача, та його представника, які повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином і на підставі ч. 3 ст. 257 ЦПК України первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя, третя особа ОСОБА_4 - залишити без розгляду.

Однак, суд першої інстанції не врахував наступного.

Згідно п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням учасників справи.

Відповідно до ст.128 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Статтею 130 ЦПК України передбачений порядок вручення судових повісток і зазначено, що судові повістки адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Таким чином, про належне повідомлення особи про час і місце розгляду справи у даному випадку може свідчити лише розписка.

В матеріалах справи відсутні докази про належне повідомлення позивача ОСОБА_2 та її представника про розгляд справи 04.10.2018р., 05.10.2018р. та 11.10.2018р. Жодних повідомлень зазначених осіб про розгляд справи на ці дати в матеріалах справи немає.

Однак, залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції зазначеного до уваги не взяв, чим порушив норми процесуального права, передбачені ст.ст. 128, 130, 257 ЦПК України.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст. 6 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод".

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Суд не звернув уваги на те, що не повідомлення належним чином про дату судового розгляду є порушенням конституційного право на участь у судовому розгляді, та підставою для безумовного скасування судового рішення.

Зважаючи на тривалий розгляд справи, кількість проведених процесуальних дій, в тому числі допити свідків, витребування доказів по справі, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про залишення позову без розгляду.

Відмова в судовому захисті суперечить положенням ст.ст. 55, 124 Конституції України.

Відповідно до ст.13 розділу І "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 6 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України, однією із підстав для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції - скасувати, справу в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, ст.374, п. 4 ч.1 ст.379, ст.382, ст.384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 11 жовтня 2018 року скасувати.

Справу в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повної постанови 11 січня 2019 року.

Головуючий (підпис)

Судді : (підписи)

Вірно з оригіналом :