ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7037/19
провадження № 2/753/5338/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"05" серпня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Долі М.А.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в якій просив суд визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві спільної сумісної власності разом з третіми особами, належить квартира АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі зареєстровані всі співвласники, а також відповідач. ОСОБА_5 була зареєстрована у вказану квартиру як дружина позивача 28.07.2017 року. У червні 2018 року шлюб між ними було розірвано, і ще з квітня 2018 року, тобто ще до розірвання шлюбу, відповідач добровільно залишила квартиру та забрала свої речі. Перешкод у користуванні квартирою їй не чинили. Саме тому позивач вважає, що ОСОБА_5 втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 у зв"язку з тривалою, без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, не є членом сім"ї власників квартири, не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 13.05.2019 року відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників судового процесу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник заявлені позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити не заперечували, що заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України, відзив до суду не подавала, з будь якими заявами чи клопотаннями до суду не зверталася.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність відповідача за наявними матеріалами справи за згодою позивача в заочному порядку відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, третіх осіб, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є власниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а. с. 21).

Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва, станом на 25.02.2019 року у зазначеній квартирі зареєстровані, окрім позивача та третіх осіб, також відповідач ОСОБА_5 (а. с. 19).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 06.06.2018 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано, після розірвання шлюбу ОСОБА_5 присвоєно прізвище ОСОБА_5 (а. с. 18).

Відповідач в квартирі, яка на праві власності належить позивачу, - не проживає, та доказів зворотному суду надано не було.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 , відповідач не проживає у квартирі позивача з весни 2018 року добровільно.

Свідок ОСОБА_11 , який є товаришем позивача, пояснив, що у квітні 2018 року відповідач добровільно змінила місце проживання та він допомагав виносити з квартири насильні речі. З того часу вона там не проживає.

Статтями 15, 16, 20 ЦК України передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення.

Приписами ст. 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них.

Статтею 64 ЖК УРСР визначено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

За змістом ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України та ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, матеріалами справи підтверджується, що відповідач не є членом сім"ї власника квартири, не проживає в спірній квартирі більше року, добровільно залишили місце реєстрації проживання.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що судом встановлено, що відповідач відсутній у житловому приміщенні без поважних на це причин, суд вважає, що позов є обґрунтованим та законним, в зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн.

На підставі наведеного, та керуючись ст. ст. 89, 141, 259, 263, 264, 265, 280-283, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання", суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Позивач ОСОБА_1 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 .

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Заставенко М.О.

Повний текст рішення складений 12.08.2019.