Справа № 466/6394/17
У Х В А Л А

про відвід судді

26 листопада 2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Федорової О.Ф.

секретар судового засідання Романчук М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Шевченківського районного суду м.Львова Свірідової В.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,-

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

На адресу суду 25.11.2019 від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Свірідової В.В., заяву мотивує тим, що вважає суддю необ`єктивною та упередженою у розгляді справи, покликаючись на мотиви викладені в поданій заяві. В заяві зазначає, що суддя Свірідова В.В. розглядала справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. Під час розгляду справи суддею були проаналізовані докази, які сторони надавали в обґрунтування своїх позицій. Серед таких доказів надавались документи про матеріальний стан ОСОБА_2 , а також документи які свідчать про належне йому майно. Вважає, що суддею вже сформована думка по правовому статусу майна та його вартості ОСОБА_2 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25.11.2019 року зупинено провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжядо вирішення питання про відвід.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 25.11.2018 року заяву про відвід передано для вирішення судді Федоровій О.Ф.

Відповідно до п.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи, оскільки підстави для вирішення такого в судовому засіданні відсутні.

У зв`язку з наведеним заява про відвід розглядається в порядку письмового провадження за ч.13 ст.7 ЦПК України та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши доводи заяви про відвід судді Свірідової В.В., суд приходить до наступного висновку.

Статтею 36 ЦПК України, передбачено підстави, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу. Згідно з ч. 4ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Судом встановлено, що підстави для відводу, передбачені ст. 36 ЦПК України, відсутні, однак суд вважає, що заява про відвід судді повинна бути задоволена з наступних підстав.

Так, пунктом 5 частини 1 вказаної статті ЦПК України, передбачено як підставу для відводу судді наявність інших обставин, що викликають сумнів в його неупередженості або об?єктивності.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справ застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.,протоколи до неї,згоду на обов"язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви») наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06 р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98р. у справі «Ветштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Дослідивши обставини, зазначені у заяві про відвід судді Шевченківського районного суду м.Львова Свірідової В.В., суд вважає, що заява про відвід є достатньо обгрунтованою, з огляду на таке; з метою недопущення сумнівів в об"єктивності та неупередженості судді Свірідової В.В. при розгляді зазначеної справи, тому заява про відвід судді Шевченківського районного суду м.Львова Свірідової В.В.,підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33,39,40 ЦПК України ,-

ухвалив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Відвести суддю Шевченківського районного суду м.Львова Свірідову В.В. від розгляду справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Справу передати до канцелярії Шевченківського районного суду м. Львова для визначення складу суду відповідно до вимог статті 33 ЦПК України.

Ухвала відповідно до ст. 353 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Суддя: О. Ф. Федорова