Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.2019 Справа №607/11680/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Грицай К.М.

за участю секретаря судового засідання Білецької Ю.Ю.,

учасників справи: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Янковича І. Є .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Енергоконструкція» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ПП «Енергоконструкція» про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 131402 грн. 54 коп. та 30000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, витрат на проведення експертного дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку завданого позивачеві в результаті пошкодження його автомобіля становлять в сумі 1500 грн. 00 коп. та судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ЗІЛ 133 ГЯ», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ПП «Енергоконструкція», вчинив зіткнення із на належним йому автомобілем марки «Ланд Ровер», д.н.з. НОМЕР_2 , завдавши останньому механічні пошкодження та постановою Тернопільського міськрайонного суду від 11.02.2019 року у справі за № 607/2652/19 гр. ОСОБА_4 , визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника колісного транспортного засобу марки ЗІЛ 133 Г.Я., д.н.з. НОМЕР_1 , на момент вчинення ДТП була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК № 88087Ф, виданого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 11.05.2018 року. Межа сум страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну становить 100000 грн., а розмір франшизи складає 1000 грн. 25.04.2019р. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», у межах страхової суми значеної полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК № 8808744 від 11.05.2018 року здійснило виплату належних ОСОБА_3 коштів в розмірі 99000 (дев`яносто дев`ять тисяч) гривень. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, виданого суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку, завданого позивачеві в результаті пошкодження його транспортного засобу відповідачем, з урахуванням ПДВ та ВТВ, станом на 11 лютого 2019року, становить: 283959,64 грн. Для повного відновлення транспортного засобу ОСОБА_3 , на купівлю запчастин та проведення ремонтних робіт, понесені ним реальні витрати склали 229402 грн. 54 коп., тому матеріальна шкода становить 131402 грн. 54 коп. як різниця між відшкодованою сумою та реальним витратами.

Також позивач вважає, що крім матеріальних збитків йому також завдано моральної шкоди в сумі 30000 грн. 00 коп., яку просить суд стягнути з відповідача та яка полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням автомобіля позивачеві довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля. Весь сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП транспортного засобу. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого ОСОБА_3 почав до всього нервово відноситися. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали і члени його родини, що призвело до розладу стосунків. Крім того, на тривалий час після ДТП позивачеві та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування власним автотранспортом, позивачеві довелося відкласти, а від деяких з них взагалі відмовитись.

Ухвалою суду від 21 травня 2019 року відкрито провадження у справі, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання.

01 липня 2019 року представник відповідача ПП «Енергоконструкція» - Худенка О.М. подав суду відзив на позовну заяву в якому позов визнав частково, зокрема вважає, що вартість завданого матеріального збитку, який підлягає до відшкодування ОСОБА_3 становить 42389 грн. 25 коп., як визначено у звіті № 125 та додатку до звіту № 26 від 06.02.2019 року. Також зазначив, що позивачем не наведено достатніх і переконливих підстав, що підтверджують завдання моральної шкоди, тому просить відмовити у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача адвокат А.В. Ванкевич позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Щодо поданого відзиву зазначив, що відзив поданий не представником відповідача, тому просить не брати його до уваги. Також, пояснив, що доданий до відзиву звіт про вартість матеріального збитку в сумі 141389 грн. 25 коп. складений з урахуванням експлуатаційного зносу деталей, що підлягають заміні станом на 4 лютого 2019 року, проте відшкодування шкоди в такому розмірі передбачено лише для страховиків, відповідач як особа, яка заподіяла шкоду, повинен відповідати у сумі дійсної заподіяної шкоди.

Представник відповідача ПП «Енергоконструкція» - Янкович І.Є. в судовому засіданні просить взяти до уваги направлений відзив та доданий до відзиву звіт, також, не заперечив проти часткового задоволення позову, а саме стягнення в користь позивача 42389 грн. 25 коп., завданого матеріального збитку. У задоволенні решти вимог просив відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (частина 1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 11.02.2019 року у справі за №607/2652/19 ОСОБА_4 , який перебував у трудових відносинах з відповідачем на момент вчинення ДТП, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, який 28.01.2019 року 0 18 год. 10 хв. в місті Тернополі по вул.Текстильній, 28, керуючи автомобілем ЗІЛ 133 ГЯ, д.н.з. НОМЕР_3 , не дотримавшись безпечного бокового інтервалу та вчинив зіткнення з автомобілем ОСОБА_3 марки «Land Rover LR4» д.н.з. НОМЕР_4 , який був припаркований ліворуч.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Транспортний засіб марки ЗІЛ 133 ГЯ, д.н.з. НОМЕР_1 . належить на праві власності Приватному підприємству «Енергоконструкція», що підтверджується копією полісу серії АК № 8808744 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, виданого ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" 11.05.2018 року.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, під час ДТП, що мало місце 28.01.2019 року о 18.10 год. в м. Тернополі по вул. Текстильна, 28, керуючи транспортним засобом ЗІЛ 133 ГЯ, д.н.з. НОМЕР_1 водій ОСОБА_6 виконував свої трудові обов`язки як працівник ПП «Енергоконструкція».

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , автомобіль «Land Rover LR4» д.н.з. НОМЕР_4 належить ОСОБА_3 .

Як вбачається зі звіту № 34 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Land Rover LR4» д.н.з. НОМЕР_4 , складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку, завданого позивачеві в результаті пошкодження його транспортного засобу відповідачем, з урахуванням ПДВ та ВТВ, станом на 11 лютого 2019 року, становить: 283959,64 грн.

Для повного відновлення транспортного засобу ОСОБА_3 , на купівлю запчастин та проведення ремонтних робіт, понесені ним реальні витрати склали 229402 грн. (двісті двадцять дев`ять тисяч чотириста дві) грн. 54 коп., що підтверджується відповідними розрахунковими документами, що знаходяться у матеріалах справи, а саме: товарними чеками від 20.02.2019 р.,22.02.2019р., 27.02.2019р., 28.02.2019р. 25.02.2019р., квитанцією до прибуткового касового ордера від 09.03.2019р. (а.с. 52,55,58).

Згідно розрахункової квитанції серії ТЕР № 16 від 19.02.2019 року від ОСОБА_7 отримано 1500 грн. 00 коп. Витрати на проведення звіту дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого позивачеві в результаті пошкодження його автомобіля становлять - 1500,00 грн., що підтверджено актом прийому-передачі виконаної роботи.

Цивільно-правова відповідальність Приватного підприємства «Енергоконструкція» була застрахована ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» згідно поліса серії АК № 8808744 від 11.05.2018 р. обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, якою позивачу відшкодовано 99000 грн. 00 коп. виплат страхового відшкодування у межах страхової сими, визначеної полісом, що підтверджено копією чеку від 25.04.2019 року (а. с. 49).

За загальним правилом, передбаченим ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно норми ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридичнаабо фізична особавідшкодовує шкоду, завдану їхнім працівникомпід час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

В силу вимог пункту 1) ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача.

Так, ст.1187 ЦК України встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 22 та ст. 1166 ЦК України під майновою шкодою, завданою фізичній особі, яка підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням майна, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності даний Закон (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5).

Як передбачено ст. 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 роз`яснено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як встановлено в судовому засіданні, страховиком ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» позивачу відшкодовано 99000 грн. виплат страхового відшкодування у межах страхової суми, визначеної полісом, що підтверджено копією чеку від 25.04.2019 року (а. с. 49), оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача Приватного підприємства «Енергоконструкція» застрахована згідно поліса серії АК № 8808744 від 11.05.2018 р. обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Разом із тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною.

Відповідно до ст. 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з ч. ч. 1,4 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вище наведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоду, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК України підстав.

До такого правого висновку прийшов Верховний Суд України у своїй постанові від 20 січня 2016 року № 6-2808-цс15 та постанові від 29 червня 2016 року № 6-192цс16.

Вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої майну особи в результаті ДТП, та визначаючи розмір такої шкоди, судам слід звертати увагу що відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування шкоди, завданої нею іншій особі, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі Методика), відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

Таким чином, згідно вказаних положень, вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу менша за вартість матеріального збитку.

У пункті 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 роз`яснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як встановлено в судовому засіданні із поданого відповідачем доказу, що у відповідності з договором між ПРАТ «СК «Арсенал» від 06.04.2019 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 проведена авто товарознавча оцінка та згідно складеного звіту про вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Land Rover LR4» д.н.з. НОМЕР_4 в результаті пошкодження його транспортного засобу відповідачем, без урахування ПДВ та ВТВ та з урахуванням експлуатаційного зносу деталей, що підлягають заміні, який станом на 4 лютого 2019 року, становить: 141389 грн. (сто сорок одна тисяча триста вісімдесят дев`ять) 25 коп. Згідно змісту цього ж висновку, вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу колісного транспортного засобу (Сврз) складає 141389,25 грн.

Суд критично оцінює твердження представника відповідача з приводу того, що вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої майну особи в результаті ДТП, та визначаючи розмір такої шкоди, слід брати до уваги визначену суб`єктом оціночної діяльності вартість матеріального збитку в розмірі 141389,25 грн., оскільки на думку суду вказана вартість матеріального збитку визначена експертом з технічної точки зору з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні під час ремонту, однак дійсна вартість відновлювального ремонту КТЗ «Land Rover LR4» д.н.з. НОМЕР_4 становить 283959 грн. 64 коп., як визначено суб`єктом оціночної діяльності, для придбання матеріалів, виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі за ринковими цінами.

В ході судового розгляду представник позивача вказував на те, що відновлювальний ремонт автомобіля проведено, на який понесено витрати в сумі 229402 грн. 54 коп. Суд вважає дану суму достовірною, оскільки такі витрати підтверджені доказами, дослідженими у судомо засіданні та не перевищують вищезазначену визначену вартість відновлювального ремонту без урахування ПДП та ВТВ, визначену суб`єктом оціночної діяльності у звіті № 34.

Поряд з тим, твердження представника відповідача з приводу тих обставин, що у автомобіля марки «Land Rover LR4» д.н.з. НОМЕР_4 були технічні пошкодження до ДТП, яке мало місце 28.01.2019 року, оскільки автомобіль був придбаний позивачем за кодоном у технічно несправному стані, суд відкидає як такі, що не підтверджені доказами, зокрема, даними у наданих сторонами звітах, згідно яких пошкоджень, не пов`язаних з ДТП не виявлено.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання про те, що позовні вимоги в частині стягнення із відповідача ПП «Енерноконструкція» в користь позивача ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 131402 грн. 54 коп. грн., завданої пошкодженням належного йому транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась із вини працівника ПП «Енерноконструкція» під час виконання ним трудових обов`язків підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи із принципу повного відшкодування шкоди, який випливає із змісту ст.ст. 1166,1172,1187,1194 Цивільного кодексу України.

Враховуючи, що відповідачем у справі не є страхова компанія - страховик, на якого поширюються вимоги статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, суд вважає, що позивач має право на відшкодування шкоди у розмірі вартості відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту зносу автомобіля.

З огляду на те, що різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою страховим відшкодуванням), яку отримав ОСОБА_3 за мінусом безумовної франшизи в розмірі 1000 грн. становить 229402 грн. 54 коп. - 99000грн.00 коп. + 1000 грн. 00 коп. = 131402 грн. (сто тридцять одна тисяча чотириста дві) 54 коп., вказана сума підлягає до стягнення із відповідача в користь позивача.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

При визначені розміру моральної шкоди, суд, виходячи з засад розумності, виваженості й справедливості та беручи до уваги те, що позивачами не надано суду письмових доказів на підтвердження розміру завданої їм моральної шкоди, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача ПП «Енергоконструкція» моральної шкоди підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 3000 грн.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правову допомогу, а також, що пов`язані з проведенням експертизи.

Згідно квитанції до розрахункової квитанції серії ТЕР № 16 від 19.02.2019 року за виконання ФОП ОСОБА_5 звіту оцінки майна отримано 1500 грн. 00 коп. від ОСОБА_7 .

Таким чином, матеріалами справи не доведено понесення позивачем витрат на проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 1500 грн. 00 коп., оскільки витрати понесла інша особа - ОСОБА_7 , тому вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача таких витрат не підлягають до задоволення.

В силу ст. 141 ЦПК, у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути 1344 (одна тисяча триста сорок чотири) грн. 03 коп. судових витрат, на сплату судового збору.

Керуючись ст.ст.16, 23, ч. 3 ст. 386, ст. ст. 511, 636, 979, 988, 999, 1166, 1167, ч. 1 ст. 1172, ст.ст. 1187, 1188, 1192, 1194 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 5, 6, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 16 Закону України «Про страхування» , 4, 5, 12, 13, 89, 141, 258, 259, 206, 263, 264, 265, 268, 352, 354-356 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Енергоконструкція» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Енергоконструкція» в користь ОСОБА_3 131402 (сто тридцять одна тисяча чотириста дві) грн. 54 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з Приватного підприємства «Енергоконструкція» в користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 1344 (одна тисяча триста сорок чотири) грн. 03 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Відповідач: Приватне підприємство «Енергоконструкція», місцезнаходження: м.Тернопіль, вул. Текстильна, 28, .

Повне рішення складено та підписано суддею 16 серпня 2019 року

Головуючий суддяК. М. Грицай