Ухвала

14 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 234/1320/16-ц

провадження № 61-17344ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди та визнання договорів позики та іпотеки недійсними,,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Харківського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року, яку ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року залишено без руху з наданням строків для усунення недоліків, а саме: надати належні та достатні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження; необхідно було сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 384,20 грн та уточнену редакцію касаційної скарги разом із копіями касаційної скарги та доданими до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, в якій зазначити місце проживання чи перебування ОСОБА_2 , а також реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності. Роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

31 жовтня 2019 року на адресу суду надійшли матеріали на усунення недоліків, зокрема надано копію зворотного повідомлення про отримання копії оскаржуваної ухвали та копія конверту Харківського апеляційного суду із штрихкодовим ідентифікатором за номером 000.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови апеляційного суду та додані матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення клопотання, оскільки наведені обставини свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення.

У заяві про усунення недоліків заявник зазначає про те, що звільнений від сплати судового збору, яке мотивоване тим, що особи, у справах про захист своїх прав як споживачі, звільняються від сплати судового збору у всіх судових інстанціях, на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Вивчивши дане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з огляду на такі підстави.

Позивачі у справах про захист їхніх прав як споживачів звільнені від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» не лише у суді першої інстанції. Порушені права споживача можуть бути захищені не лише у суді першої інстанції, але й у судах інших інстанцій, розгляд справи в яких є частиною єдиного цивільного процесу.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 14-57цс18 від 21 березня 2018 року.

Тому, враховуючи, що ОСОБА_1 є відповідач у справі за первісним позов, а тому правові підстави для звільнення його від сплати судового збору у відповідності до вимог Закону України «Про захист прав споживачів» відсутні.

Розмір судового збору за подання касаційної скарги фізичною особою на ухвалу суду становить 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, заявникові слід сплатити судовий збір у розмірі 384, 20 грн.

Також ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору у зв`язку із незадовільним фінансовим станом, який підтверджується довідковою про доходи за період з 1 кварталу 2019 року по 2 квартал 2019 року.

У задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд бере до уваги, що наведені заявником доводи не підтверджені належними доказами, які б свідчили про неможливість сплати судового збору у розмірі 384,20 грн, оскільки заявником не надано даних про те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік.

Наведені у заяві підстави для звільнення від сплати судового збору не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють його сплату, а тому враховуючи, що безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом, клопотання задоволенню не підлягає.

Ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року ОСОБА_1 було зобов`язано надати уточнену редакцію касаційної скарги разом із копіями касаційної скарги та доданими до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, в якій зазначити місце проживання чи перебування ОСОБА_2 , а також реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності.

Однак ОСОБА_1 у заяві про усунення недоліків просить звільнити його від зобов`язання встановлювати місце проживання або перебування ОСОБА_2

Клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб). Тобто, зазначення місця проживання (перебування) інших учасників справи є вимогою закону - пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно на підтвердження сплати судового збору надати до суду відповідний документ, або ж документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону та уточнену редакцію касаційної скарги разом із копіями касаційної скарги та доданими до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, в якій зазначити місце проживання чи перебування ОСОБА_2 .

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене вище, зазначений в ухвалі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року строк для усунення недоліків слід продовжити та повідомити про це заявника.

Керуючись статтями 127, 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Харківського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Харківського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги до 16 грудня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко