Ухвала

07 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 761/38786/15-ц

провадження № 61-14547ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на постанову Київського апеляційного суду від 15 травня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося з позовом до ФОП ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило суд стягнути з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором від 09 червня 2008 року № 012/03-11/195 у розмірі 14 844,48 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 23 червня 2016 року становить 352 877,72 грн, з яких: 12 905,40 доларів США - заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 8 041,84 доларів США; 1 939,08 доларів США - заборгованість зі сплати відсотків.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» достроково заборгованість за кредитним договором від 09 червня 2008 року № 012/03-11/195, що забезпечений договором поруки від 03 листопада 2009 року № 12/03-11/112 в сумі 14 844,84 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 23 червня 2016 року становить 342 313,70 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року змінено та викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції:

Стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитом у розмірі 4 191,86 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 23 червня 2016 року становить 96 664,29 грн; заборгованість зі сплати відсотків у сумі 989,91 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 23 червня 2016 року становить 20 827,32 грн.

Стягнуто солідарно з ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитом у розмірі 3 849,98 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 23 червня 2016 року становить 88 780,54 грн; заборгованість зі сплати відсотків, у сумі 949,17 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 23 червня 2016 року становить 21 887,86 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

29 липня 2019 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» направило касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 15 травня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору в даній справі є стягнення з відповідачів на користь банку заборгованості за кредитним договором від 09 червня 2008 року № 012/03-11/195 у розмірі 14 844,48 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 23 червня 2016 року становить 352 877,72 грн.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Також ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2019 року становить 960 500,00 грн.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки АТ «Райффайзен Банк Аваль» подало касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на постанову Київського апеляційного суду від 15 травня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько