ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року

Справа № 622/469/15-ц

Провадження № 22-ц/818/220/19

Категорія: інші

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» Славкіної Марини Анатоліївни

на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 березня 2018 року у складі судді Горпинич О.В.

у цивільній справі (622/469/15-ц) за позовом публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» Славкіної Марини Анатоліївни

про визнання договору поруки припиненим, -

встановив:

05 травня 2015 року публічне акціонерне товариство «Златобанк» (далі по тексту ПАТ «Златобанк») звернулось до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Євротехпласт» (далі ТОВ «Євротехпласт»), ОСОБА_1 , дочірнього підприємства «Інтергласт» фірми «Гласт ГМБХ» (далі ДП «Інтергласт» фірми «Гласт ГМБХ») про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет застави та іпотеки.

23 жовтня 2017 року ОСОБА_1 був пред`явлений зустрічний позов до ПАТ «Златобанк» про визнання договору поруки № 179/12/-KL/З-1 від 20 липня 2012 року припиненим.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05 березня 2018 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишені без розгляду позовні вимоги ПАТ «Златобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Златобанк» про визнання договору поруки припиненим. Клопотання представника Національного банку України про залучення їх в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні ПАТ «Златобанк» залишено без задоволення. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ПАТ «Златобанк» від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Златобанк» про визнання договору поруки припиненим залишено без розгляду.

Як на підставу такого рішення суд посилався на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 14.07.2017 року у справі №826/2184/17, якою визнано протиправними та скасовано постанови НБУ та рішення ФГВФО щодо віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії неплатоспроможних та призначення Уповноваженої особи ФГВФО на його ліквідацію.

В апеляційній скарзі представник уповноваженої особи особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славкіна М. А. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині залишення без розгляду поданої нею в інтересах ПАТ «Златобанк» позовної заяви і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, вважаючи, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального закону.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що на час звернення з позовом до суду в травні 2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Златобанк» Славінський В.І. діяв в межах наданих йому повноважень. Зміна керівника юридичної особи під час розгляду справи не є правовою підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на ті обставини, що під час розгляду зазначеної справи відбулась не зміна керівника ПАТ «Златобанк», а скасування реєстраційних дій, які були вчинені на підставі постанов НБУ та рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які були визнані протиправними та скасовані.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не зявилися, причину неявки не повідомили, відмова від апеляційної скарги від представника Уповноваженої особи ФГВФО не надходила.

За таких обставин апеляційний суд, зважуючи на приписи ст.ст.371, 372 ЦПК України розглядає справу без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційному порядку оскаржується ухвала суду першої інстанції в частині залишення позову ПАТ «Златобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави та іпотеки, то колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги.

Ухвала суду першої інстанції в частині залишення без розгляду зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Златобанк» про визнання договору поруки припиненим та про відмову у клопотанні про залучення Національного банку України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні ПАТ «Златобанк» в апеляційному порядку не переглядається.

Ухвалюючи судове рішення про залишення позовних вимог ПАТ «Златобанк» від імені якого діяла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Златобанк» Славінський В.І. суд першої інстанції керувався тим, що оскільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року у справі №826/2184/17 визнано протиправними та скасовано постанову правління НБУ № 310 від 12 травня 2015 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "Златобанк"; постанову правління НБУ №105 від 13 лютого 2015 року "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Златобанк" до категорії неплатоспроможних"; рішення Фонду №30 від 13 лютого 2015 року "Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ "Златобанк"; рішення Фонду №99 від 13 травня 2015 року "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Златобанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку"; рішення Фонду №100 від 18 травня 2015 року про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду №99 від 13 травня 2015 року "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Златобанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", у той час як на момент розгляду даного спору Уповноважена особа Фонду не має повноважень вчиняти будь-які дії від імені ПАТ "Златобанк", у тому числі звертатися до суду з позовом в інтересах ПАТ "Златобанк", отже довіреність, видана від імені Уповноваженої особи Фонду, не є належним та допустимим доказом повноважень ОСОБА_3 на підписання та подання від імені ПАТ "Златобанк" позовної заяви до суду у даній справі.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовна заява ПАТ «Златобанк» підлягає залишенню без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 05 травня 2015 року ПАТ «Златобанк» від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Златобанк» Славінський В.І. звернувся в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Євротехпласт», ОСОБА_1 , ДП «Інтергласт» фірми «Гласт ГМБХ» про стягнення 99 616 255,07 грн. (том 1 а.с. 1-11).

До позовної заяви був наданий наказ №48 від 13 лютого 2015 року про призначення ОСОБА_3 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Златобанк» (том 1 а.с. 103).

Окружний адміністративний суд м. Києва постановою від 14 липня 2017 року адміністративний позов ТОВ «АвангардЕкспо» задовольнив частково:

- визнав протиправною та скасував постанову Правління НБУ від 13 лютого 2015 року № 105 «Про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії неплатоспроможних»;

- визнав протиправним та скасував рішення ФГВФО від 13 лютого 2015 року № 30 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Златобанк»;

- визнав протиправною та скасував постанову Правління Нацбанку від 12 травня 2015 року № 310 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Златобанк»;

- визнав протиправним та скасував рішення ФГВФО від 13 травня 2015 року № 99 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку»;

- визнав протиправним та скасував рішення ФГВФО від 18 травня 2015 року № 100 про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 13 травня 2015 року № 99 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку»;

- визнав протиправним та скасував рішення Фонду від 24 березня 2016 року № 391 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Златобанк» на два роки до 13 травня 2018 року включно;

- зобов`язав Нацбанк надати ПАТ «Златобанк» строк, встановлений ч. 7 ст. 75 Закону України від 07 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» (далі Закон № 2121-III), за винятком використаного строку, який вичерпаний, для проведення дій з фінансового оздоровлення ПАТ «Златобанк» після проведення заходів з його ліквідації;

- в іншій частині позовних вимог відмовив.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 25 жовтня 2017 року змінив мотивувальну частину постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 липня 2017 року в абз. 4 та абз. 5 стор. 12 з підстав, зазначених у мотивувальній частині цієї постанови, а саме: у частині визнання неправомочним засідань Правління НБУ, які відбулися 13 лютого та 12 травня 2015 року, зазначивши, що на таких засіданнях були присутні менше двох третин від складу Правління НБУ, тобто 7 членів замість 8, а за таких обставин постанови Правління Нацбанку від 13 лютого 2015 року № 105 та від 12 травня 2015 року № 310 визнані такими, що прийняті незаконно.

У решті постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 липня 2017 року залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 05.02.2019 року постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 липня 2017 року та Київського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року залишити без змін.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Основним завданням Фонду, відповідно до ст.4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно з ч.1 ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Згідно зі ст.37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку, заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи тощо.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час ліквідації банку Фонд гарантування безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження органів правління банку; приймає в управління майно банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління майном банку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 37 Закону уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду. На виконання своїх повноважень така особа, зокрема: 1) діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку; 2) видає накази та розпорядження, дає доручення, обов`язкові до виконання працівниками банку.

Із змісту статті 162 КАС України, у редакції на час прийняття постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2017 року випливає, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень.

При цьому суди повинні мати на увазі, що одночасне застосування обох способів захисту порушеного права - визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта - є помилковим.

Скасування акта суб`єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Визнання ж акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2017 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року та постановою Великої Палати Верховного Суду від 05 лютого 2019 року, визнано протиправними та скасовані постанови Національного Банку України та рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо віднесення Публічного акціонерного товариства «Златобанк» до категорії неплатоспроможних, про запровадження тимчасової адміністрації в Акціонерному товаристві «Златобанк», про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Златобанк», про початок процедури ліквідації Акціонерного товариства «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, вказані постанови та рішення не породжують жодних правових наслідків від моменту їх прийняття.

Таким чином, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Aкціонерного товариства «Златобанк» Славінський В.І. не має правомочностей органів управління банку, а документи, підписані уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Aкціонерного товариства «Златобанк» Славінським В.І., не мають юридичної сили та не породжують правових наслідків.

З урахуванням наведеного відсутні правові підстави вважати, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» правомочна виступати в інтересах ПАТ «Златобанк», в тому числі подавати та підписувати позовні заяви від імені та в інтересах ПАТ «Златобанк».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовну заяву підписано особою, яка немає право її підписувати, що є правовою підставою для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки судовими рішеннями скасовані реєстраційні дії, які були вчинені на підставі постанов НБУ та рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які були визнані протиправними та скасовані.

Оскільки ухвалу суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду залишенню без змін.

Колегія суддів зважує при цьому на ту обставину, що залишення позовної заяви у цій справі без розгляду не перешкоджає, згідно частини 2 статті 257 ЦПК України, акціонерному товариству «Златобанк» чи уповноваженій у передбаченому законом прядку на представництво його інтересів іншій особі звернутися до суду повторно після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Златобанк», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, - залишити без задоволення.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 березня 2018 року залишити без змін.

В іншій частині ухвала Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 березня 2018 року не переглядалась.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 листопада 2019 року.

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина