Номер провадження: 22-ц/813/5552/19
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Півнєву Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси із позовною заявою, в якій просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням апеляційного суду у розмірі 800 грн. до 4000 грн.; стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 750 грн. щомісячно, 750 грн. щомісяця оплату за найману кімнату на протязі 10 міс. з вересня 2018 р. до досягнення дитиною повноліття, 150 грн. витрати на проїзд та разові витрати на оплату навчання в сумі 7500 грн., на установку брекетів 13650 грн., витрати на відвідування лікаря 3000 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 03.08.2005 року, за час якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася дитина ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , яке видано Відділом державної реєстрації актів громадянського стану Южненського міського управління юстиції Одеської області 22.05.2002 року. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. 05.11.2015 року рішенням Южного міського суду Одеської області позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. задоволено частково. Стягнуто аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , щомісячно, починаючи з 05 серпня 2015 року в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятсот) грн., на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 15.12.2015 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 було вирішено задовольнити. Рішення Южного міського суду Одеської області від 05.11.2015 року змінити в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти, щомісячно, починаючи з 05 серпня 2015 року в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Згідно договору № 428/18 від 01.09.2018 року про надання освітніх послуг між Чорноморським національним університетом ім. П. Могили та фізичною особою, а саме ОСОБА_1 , одержувач послуг - ОСОБА_3 . Загальна вартість послуг становить протягом 2018-2022 років - 69600 грн. (пункт 5.2. договору), тому ОСОБА_1 просить суд задовольнити позовні вимоги (а.с.2-6).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2019 року вирішено позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1500,00 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 , та стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн, в решті частині позовних вимог вирішено відмовити (а.с.131-137).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до суду із апеляційною скаргою, яка була зареєстрована судом першої інстанції 25.04.2019 року. В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на ст. 180 СК України, відповідно до якої, батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ч.2 ст. 182 СК України, згідно якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Так апелянт зазначила, що на даний момент вона є безробітною та не може в повній мірі забезпечувати потреби дитини, які значно зросли, а саме: витрати на навчання у розмірі 69600,00 грн за весь період навчання, витрати на оренду кімнати для проживання ОСОБА_3 , на курси англійської мови, котрі за місяць становлять 1330 грн. Апелянт також зазначає, що неповнолітня ОСОБА_3 хворіє на алергічний трахеобронхіт та полліоноз, тому потребує постійного лікування і підтримки організму, крім того, у ОСОБА_3 також існує проблема із зубами, що потребували звернення до лікаря та лікування, а саме встановлення брекетів та розширювачів на верхню і нижню щелепу, вартість яких становить близько 27300,00 грн. У зв`язку з чим, апелянт просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі (а.с.141-144).

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду не надходив.

В судовому засіданні 17.10.2019 року апелянт та її представник ОСОБА_5 просили задовольнити апеляційну скаргу, відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що зміна чинного законодавства з метою посилення захисту прав дітей на належне утримання та підвищення мінімального розміру аліментів на одну дитину з 30 відсотків до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є підставою для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача, а тому суд прийшов до висновку про необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача. Щодо інших позовних вимог суд першої інстанції враховуючи пояснення сторін по справі та матеріальний стан відповідача - ОСОБА_2 , проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини не підлягають задоволенню.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог та частково задовольняючи апеляційну скаргу вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі до 03.08.2005 року. В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася дитина ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів громадянського стану Южненського міського управління юстиції Одеської області 22.05.2002 року (а.с. 11).

Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується поясненнями сторін та не заперечувалось в процесі розгляду справи.

05.11.2015 року рішенням Южного міського суду Одеської області позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн задоволено частково. Стягнуто аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , щомісячно, починаючи з 05 серпня 2015 року в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятсот) грн., на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 25).

Вказане рішення було змінено Апеляційним судом Одеської області. Так, рішенням апеляційного суду від 15.12.2015 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти щомісячно, починаючи з 05 серпня 2015 року в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 26-27).

Відповідно до договору № 428/18 від 01.09.2018 року про надання освітніх послуг між Чорноморським національним університетом ім. П. Могили та фізичною особою, а саме ОСОБА_1 , одержувач послуг - ОСОБА_3 . Відповідно до п. 5.2. вказаного договору загальна вартість послуг протягом 2018-2022 р.р. складає 69600 грн. (а.с.14).

Також в матеріалах справи міститься довідка № 272 від 01.02.2017 року, видана ПП Науково практичний центр материнства і дитинства «Джерело», відповідно до якої ОСОБА_3 , 2002 р.н. дійсно з 10.01.2016 року відвідує додаткові платні заняття з англійської мови, розмір оплати за заняття складає 380 грн (а.с. 15). Крім того, позивач надала до суду копію договору про найм житла від 02.09.2018 року ОСОБА_3 , а також копію розписки за сплату завдатку за найману квартиру (а.с. 16, 31).

Окрім іншого в матеріалах справи міститься санітарно-курортна книжка ОСОБА_3 (а.с. 17-19), виписні епікризи з історії хвороби: № 796 відповідно до якого 06.12.2011 року ОСОБА_3 , 2002 р.н., встановлено діагноз «Алергічний трахеобронхіт», № 611, відповідно до якого 21.08.2012 року ОСОБА_3 , 2002 р.н., встановлено діагноз «Алергічний трахеобронхіт, ремісія», № 255, відповідно до якого 23.05.2016 року ОСОБА_3 , 2002 р.н., встановлено діагноз «Алергічний трахеобронхіт, поліноз»; виписки з історії хвороби: № 2518/808 відповідно до якої ОСОБА_3 , 2002 р.н. з діагнозом «Обструктивний бронхіт» знаходилася на лікуванні з 20.09.2013 року по 03.10.2014 року, № 2134-653, відповідно до якої ОСОБА_3 , 2002 р.н. з діагнозом «Гострий бронхіт з обструктивним компонентом, ДН-1ст» знаходилася на лікуванні з 22.07.2017 року по 04.08.2016 року, а також № 2440/694, відповідно до якої ОСОБА_3 , 2002 р.н. з діагнозом «Бронхіт, ДН-1ст» знаходилася на лікуванні з 18.08.2016 року по 29.08.2016 року; довідка, видана ОСОБА_3 , 2002 р.н. в тому, що з 27.07.2018 року по 10.08.2018 року перенесла «Бронхіт», а також інша медична документація, яка підтверджує проведення досліджень та обстежень ОСОБА_3 (а.с. 20-24, 34, 36, 87, 91, 92-93, 94-95, 96, 97-98, 99), фіскальні чеки на придбання ліків (а.с. 28-29).

На підтвердження своїх вимог позивачка, серед іншого, надала до суду виписки із медичної карти амбулаторного хворого, заведеної на ім`я ОСОБА_3 , в якій встановлено діагноз «Дистальний прикус, звуження зубних губ, скупченість зубів, глибоке перекриття» та квитанцію № 18 від 03.09.2018 року про сплату грошових коштів за лікування в стоматолога (а.с. 33, 35).

Відповідно до довідки 03/10-1515 від 30.10.2018 року відповідач ОСОБА_2 працює в AT «Одесаобленерго» на посаді Старшого комірника середньомісячна заробітна плата становить 7791,10 гривень (а.с.62).

Стаття 180 СК України визначає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, з наведеного вбачається, що одному з батьків, який проживає з дитиною та одержує на її утримання аліменти, передбачена можливість звернутися з відповідним позовом до суду про зміну визначеного розміру аліментів, однак, за обов`язкової наявності відповідних умов, передбачених законодавством.

Як роз`яснив пленум Пленуму Верховного Суду України в своїй Постанові від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а саме в п. 23 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи встановлені обставини, зокрема те, що ОСОБА_3 , 2002 р.н. навчається у вищому навчальному закладі в іншому місті, винаймає квартиру, відвідує додаткові уроки з англійської мови, зважаючи на стан здоров`я дитини, апеляційний суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину. Разом з тим враховуючи положення сімейного законодавства, зважаючи на те, що батьки мають рівні обов`язки в щодо дитини, в тому числі щодо її матеріального забезпечення, розмір доходу відповідача, апеляційний суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, тобто ці додаткові витрати компенсуються за рахунок обох батьків, а частка відповідача складає 50 відсотків від загальних витрат на утримання дитини. Згідно з аналогією ст. 191 СК України зміна розміру аліментів здійснюється з дня звернення до суду, тобто з 11.09.2018 року. При цьому, такі додаткові витрати як компенсацію затрат на встановлення брекетів суд вважає такими, що перевищують розмір додаткових витрат, що можуть бути стягнуті з відповідача за умови відсутності доказів об`єктивної медичної необхідності саме в цьому віці негайно здійснювати медичне лікування, оскільки вбачається з витягу (а.с.33), вказана проблема існувала раніше, проте була виявлена у невстановлений час (у витязі відсутні позначення часу звернення).

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, зважаючи на встановлені обставини справи, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, апеляційний судчастково задовольняє апеляційну скаргу та на підставі ст. 376 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2019 року скасувати.

Прийняти нове рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно на утримання доньки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) (починаючи з дня звернення до суду, тобто з 11.09.2018 року).

Стягнути додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн (п`ятсот гривень) щомісячно (починаючи з дня звернення до суду, тобто з 11.09.2018 року) і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 включно.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

Повний текст постанови виготовлено 25 листопада 2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

17.10.2019 року м. Одеса