Провадження № 2/686/4938/19
УХВАЛА

23 серпня 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Козак О.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ДП «Поділляторф» про стягнення заборгованості із заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку,

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП "Поділляторф" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з 08.12.2010 року по 17.12.2012 року в сумі 60067,73 грн., а також середнього заробітку за час затримки виплати заборгованості із заробітної плати в сумі 386064 грн., а всього 446131,73 грн..

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У постанові Великої Палати Верховного Суду в справі № 910/4518/16 від 30 січня 2019 року викладено висновок, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Позивачем до позовної заяви квитанції про сплату судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, не долучено.

Відповідно до ст.4 ч.2 п.1 п.п.1 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст.185 ч.1, ч.2 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, подальший рух позовної заяви неможливий і позивачу слід надати термін для усунення вказаних недоліків, тобто для сплати судового збору в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно до Закону України «Про судовий збір», що становить 3860,64 грн. (386064/100).

Керуючись ст.ст.177, 185 ЦПК України, суддя -

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ДП «Поділляторф» про стягнення компенсації за час затримки виплати заборгованості із заробітної плати, залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: