Провадження № 2/522/7793/19
УХВАЛА

28 листопада 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Грищук В.О.,

розглянувши у судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Державної служби морського та річкового транспорту України про скасування наказів про звільнення з посади та про поновлення працівника на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державної служби морського та річкового транспорту України про скасування наказів про звільнення з посади та про поновлення працівника на роботі.

До суду 28.11.2019 року надійшла заява представника Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» про відвід судді Бондаря В.Я., яка мотивована тим, що раніше суддею розглядалася справа №522/27516/12 щодо оскарження звільнення ОСОБА_1 та рішенням від 20.03.2013 року позов було задоволено. Підстави звільнення однакові, а саме «неефективне використання майна», рішення судді відрізнялося від практики Верховного суду. Тому, у судді вже сформована правова позиція, а доводи сторін будуть даремними.

У судовому засіданні представник Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» та представник Державної служби морського та річкового транспорту України підтримали подане клопотання та просили задовольнити.

Представник ОСОБА_1 заперечувала проти заяви про відвід судді.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду сповіщався у встановленому законом порядку.

Суд, дослідивши заяву про відвід, заслухавши пояснення учасників справи, вважає, що вона не обґрунтована та немає об`єктивного підґрунтя.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст. 37 ЦПК України), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п.3 ст. 46 ЦПК України).

На думку заявника суддя сформував правову позицію щодо справи з огляду на те, що схожа справа стосовно іншого наказу про звільнення з тих самих підстав вже розглядалася суддею.

Відтак, рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі №1522/27516/12 від 20.03.2013 року позов ОСОБА_1 було задоволено, наказ про звільнення №136-О від 27.07.2012 року скасовано, а ОСОБА_1 поновлено на роботі.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 28.05.2013 року апеляційна скарга Міністерства інфраструктури України була відхилено, а рішення Приморського районного суду м. Одеси у справі №1522/27516/12 від 20.03.2013 року, залишено без змін.

За 6 років змінилися норми матеріального та процесуального права та твердження про те, що у судді вже сформована правова позиція, є безпідставними.

Таким чином, заявник у заяві про відвід наголошує на своєму не задоволенні з рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.03.2012 року, що залишено без змін Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 28.05.2013 року.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Суд не вбачає підстав для відводу судді Бондаря В.Я., визначених ст. 36 ЦПК України, оскільки заявником не доведені обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності головуючого по справі судді.

Доказів сумніватися в неупередженості та об`єктивності представлено не було.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина в конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності, однобічності та неупередженості судді Бондаря В.Я. при вирішенні даної цивільної справи.

З огляду на те, що заявлений відвід є необґрунтованим, суд вважає що відсутні правові підстави для відводу судді Бондаря В.Я.

Втім, суд вважає за необхідне заявити самовідвід при розгляді справи №522/17871/19 з огляду на наступне.

Заява про відвід подана представником Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» свідчить про те, що учасники справи вбачається суб`єктивну упередженість судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії », що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Частиною 3 ст. 39 ЦПК України визначено, що самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

На 28.11.2019 року призначено перше судове засідання по справі.

Таким чином, враховуючи практику ЄСПЛ, положення п.1 ст.6 конвенції, п. 5 ч.1 ст.36 ЦПК, суддя дійшов висновку про необхідність заявлення самовідводу по даній справі.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 258, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» про відвід судді.

Заявити самовідвід судді Приморського районного суду міста Одеси Бондарю Вячеслава Яковичу у справі №522/17871/19 у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби морського та річкового транспорту України про скасування наказів про звільнення з посади та про поновлення працівника на роботі.

Матеріали справи передати до канцелярії суду для визначення головуючого судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя В.Я.Бондар