Дата документу 19.11.2019 Справа № 2-3583/11
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 2-3583/11
Провадження №22-ц/807/2787/19
Головуючий в 1-й інстанції Козлова Н.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С. В.,
суддів:Крилової О. В., Полякова О. З.,
секретарСеменчук О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Москаленко Лесі Петрівни на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2019 року, постановлену у м. Запоріжжі у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, стягувач: Державна іпотечна установа, -

В С Т А Н О В И В:

Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Харченко Р.В., у березні 2019 року звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Москаленко Л.П. у виконавчому проваджені ВП № 57990662. У скарзі заявник просив суд: визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Москаленко Лесі Петрівні щодо ненаправлення копії постанов прийнятих в межах виконавчого провадження № 57990662 протягом 2019 року; визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Москаленко Лесі Петрівні від 20.02.2019 про арешт коштів боржника у виконавчому проваджені № 57990662, а саме грошових коштів, які знаходяться на рахунку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 у фінансовій установі (код фінансової установи 313399, Запорізьке Регіональне Управління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Запоріжжя, номер р/р НОМЕР_1 196); визнати протиправною та скасувати платіжну вимогу від 04.03.2019 № 57990662, сформовану Дніпровським відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з метою стягнення коштів з рахунку НОМЕР_2 , код фінансової установи 313399, Запорізьке Регіональне Управління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Запоріжжя; зобов`язати державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Москаленко Лесю Петрівну відкликати платіжну вимогу від 04.03.2019 № 57990662, сформовану Дніпровським відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з метою стягнення коштів з рахунку НОМЕР_2 , код фінансової установи 313399, Запорізьке Регіональне Управління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Запоріжжя та повернути списані кошти у розмірі 4449, 07 грн. на рахунок фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2019 року, скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Москаленко Лесі Петрівні щодо не направлення копії постанов прийнятих в межах виконавчого провадження № 57990662 протягом 2019 року.

Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Москаленко Лесі Петрівні від 20.02.2019 про арешт коштів боржника у виконавчому проваджені № 57990662, а саме грошових коштів, які знаходяться на рахунку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 у фінансовій установі (код фінансової установи 313399, Запорізьке Регіональне Управління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Запоріжжя, номер р/р НОМЕР_1 196.

Визнано протиправною та скасувано платіжну вимогу від 04.03.2019 № 57990662, сформовану Дніпровським відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з метою стягнення коштів з рахунку НОМЕР_2 , код фінансової установи 313399, Запорізьке Регіональне Управління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Запоріжжя.

Зобов`язано державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Москаленко Лесю Петрівну відкликати платіжну вимогу від 04.03.2019 № 57990662, сформовану Дніпровським відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з метою стягнення коштів з рахунку НОМЕР_2 , код фінансової установи 313399, Запорізьке Регіональне Управління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Запоріжжя та повернути списані кошти у розмірі 4449, 07 грн. на рахунок фізичної особи ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з рішенням суду, державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Москаленко Л.П. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що боржника було повідомлено, як про відкриття виконавчого провадження, так і про накладання арешту на кошти, що підтверджується реєстрами поштових відправлень. Неотримання ОСОБА_1 вказаних документів підтверджує лише його намагання ухилитися від виконання судового рішення. Запити щодо наявності коштів на рахунках боржника та відповідно накладання арешту на кошти були зроблені відносно фізичної особи ОСОБА_1 , а не на ФОП, тому посилання на вказані обставини у ухвалі суду є безпідставними.

Відповідно до заперечень на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_1 адвокат Харченко Р.В. зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок зроблено правильний висновок про задоволення вимог скарги, а апеляційна скарга зводиться до переоцінки досліджених доказів та не містить нормативно-правового обґрунтування.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі заяви АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» (первинний стягувач) від 14.12.2018 року та виконавчого листа Ленінського районного суду м. Запоріжжя № 2-3583/11 від 21.06.2013 року, державний виконавець Москаленко Л.П. прийнято постанову від 03.01.2019 року про відкриття виконавчого провадження № 57990662 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» суми боргу у розмірі 1792896,97 грн.

03.01.2019 року державний виконавець прийняв постанову про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 179289,70 грн. на користь Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

20.02.2019 року прийнято постанову про зміну стягувана у виконавчому проваджені № 57990662 з АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» на «Державну іпотечну установу».

20.02.2019 року прийнято постанову про арешт коштів боржника у виконавчому проваджені № 57990662, а саме накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку ОСОБА_1 у фінансовій установі (код фінансової установи 313399, Запорізьке Регіональне Управління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Запоріжжя, номер р/р НОМЕР_1 196.

Задовольняючи вимоги скарги, суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження обставини, щодо повідомлення боржника ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження, про накладення арешту на кошти та здійснення інших виконавчих дій. Крім того, арешт в ході виконавчого провадження накладено на кошти ФОП ОСОБА_1 ,всупереч тому, що стороною у виконавчому провадженні є фізична особа ОСОБА_1 .

З вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовано Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За вимогами ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону).

Відповідно до ч.5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону , копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Надіслання державним виконавцем документів виконавчого провадження провадилось на адресу боржника зазначену у виконавчому листі м. Запоріжжя, вул. Бородинська, 132. При цьому іншої адреси реєстрації чи проживання ОСОБА_1 не зазначає.

Факт надіслання на адресу боржника документів виконавчого провадження підтверджується реєстрами поштових відправлень (т. 2 а.с.18-19,20,21-24,33,35,36-38).

При цьому зазначені відправлення на адресу АДРЕСА_1 отримані боржником ОСОБА_1 вибірково.

Враховуючи, що державним виконавцем виконано власний обов`язок в частині належного надсилання документів виконавчого провадження боржникові, ОСОБА_1 в силу зазначених вище положень Закону вважається належним чином повідомленим про відкриття виконавчого провадження та вчинення інших виконавчих дій.

Згідно відповіді ДФС, запит державним виконавцем межах виконавчого провадження здійснено щодо боржника фізичної особи та ідентифікаційним номером боржника, а не на фізичну особу-підприємця. Крім того, відповідно до постанови про арешт коштів боржника, арешт накладено на кошти боржника фізичної особи ОСОБА_1 .

На думку колегії суддів, боржник в тому числі шляхом подання скарги у цій справі ухиляється від виконання рішення суду, за яким з нього стягнуто на користь фінансової установи 1792896,97 грн.

Скаржником не доведено порушення його прав через дії чи бездіяльність державного виконавця, на що, окрім іншого вказує бездіяльність його самого з приводу виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість вимог апеляційної скарги та про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні скарги.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Постановляючи нове судове рішення, колегія у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України вирішує питання про судові витрати, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 у зв`язку з відмовою йому у скарзі на користь апелянта - Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в сумі, сплаченій за подання апеляційної скарги у розмірі 1921 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Москаленко Лесі Петрівни задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Москаленко Лесі Петрівни, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1921, 00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 20 листопада 2019 року.

Головуючий, суддя-доповідач С. В. Кухар

Судді: О. В. Крилова

О. З. Поляков