ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року

м. Черкаси

справа № 694/543/16-ц провадження № 22-ц/821/649/19
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Нерушак Л. В.

секретаря: Анкудінова О. І.

учасники справи:

позивач Мале приватне підприємство «Рапід»;

відповідач ОСОБА_1

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 09 жовтня 2019 року у справі за позовом Малого приватного підприємства «Рапід» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, у складі: головуючого судді Гончаренко Т.В.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

30 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про внесення виправлень в рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 листопада 2016 року у справі № 694/543/16-ц.

Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Звенигородського районного суду від 22 листопада 2016 року у справі 694/543/16-ц, за позовом МПП «Рапід» до ОСОБА_1 про стягнення боргу ухвалено стягнути з ОСОБА_1 2 843 грн. основного боргу; 7 931,97 грн. інфляційного збільшення; 932,35 грн. річних; 1 378 грн. судового збору; 1 250 грн. за надану правову допомогу; 450 грн. судових витрат.

Зазначає, що вона є особою з інвалідністю 2 групи, що на момент ухвалення рішення було підтверджено Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 205233, виданою безтерміново Спеціалізованою радіологічною комісією міста Черкаси 04 липня 2016 року, яку вона надала суду до розгляду справи по суті, у процесі підготовки, для підтвердження свого статусу особи, яка звільнена від судового збору.

Проте, вказану пільгу Звенигородський районний суд 22 листопада 2016 року не врахував, ухваливши рішення про сплату суми судового збору та судових витрат.

Крім цього, на день постановлення ухвали Апеляційним судом Черкаської області, її пільгу по сплаті судового збору було підтверджено Довідкою серії 12 ААА № 532872, виданою безстроково Спеціалізованою радіологічною МСЕК міста Черкаси 18 листопада 2016 року, яка також є в матеріалах справи.

До того ж вона є особою, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Черкаською облдержадміністрацією 02 серпня 2017 року.

Вважає, що вона, ОСОБА_1 , не зобов`язана сплачувати судовий збір та судові витрати, про що вона неодноразово заявляла і ці заяви є в матеріалах справи.

Просила суд внести виправлення у судове рішення від 22 листопада 2016 року у справі № 694/543/16-ц, провадження № 2/694/480/16: на підставі п. 9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» та норми ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суми судового збору та судових витрат: 1 378 грн. судового збору, 1 250 грн. за надану правову допомогу та 450 грн. за надану правову допомогу, вилучити з рішення Звенигородського районного суду від 22 листопада 2016 року у справі 694/543/16-ц, провадження 2/694/480/16, за позовом МПП «Рапід» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, внесені в рішення помилково, як результат застосування закону, який не підлягав застосуванню.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 09 жовтня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1

Ухвала суду мотивована тим, що викладені в заяві обставини не дають підстав вважати, що у даному судовому рішенні допущені арифметичні помилки та є підстави для їх виправлення, зазначене заявником не є опискою (помилкою) та по своїй суті змінює висновки та мотиви судового рішення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

24 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 09 жовтня 2019 року скасувати, як неправомірну.

Постановити ухвалу про виправлення помилки в рішенні Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 листопада 2016 року у справі № 694/543/16-ц, провадження № 2/694/480/16, як допущеної внаслідок застосування закону, що не підлягав застосуванню, змінивши в мотивувальній частині рішення суду текст: з «відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь Малого приватного підприємства «Рапід» понесені судові витрати, а саме: 1 378 грн. сплаченого судового збору та 1 250 грн. понесених витрат за отримання правової допомоги» на «відповідно до п. 9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору та судових витрат, оскільки вона є особою з інвалідністю 2 групи, що підтверджується матеріалами справи».

В резолютивній частині рішення виключити абзац: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь Малого приватного підприємства «Рапід» понесені судові витрати: 1 378 грн. судового збору та 1 250 грн. за надану правову допомогу»;

Постановити окрему ухвалу про виправлення помилки в ухвалі Апеляційного суду Черкаської області від 26 грудня 2016 року по справі 694/543/16-ц за скаргою ОСОБА_1 на рішення Звенигородського районного суду від 22 листопада 2016 року на тій підставі, що ухвала постановлена Апеляційним судом Черкаської області, який може виправити помилки, яких сам і припустився в результаті застосування закону, який не підлягав застосуванню, а саме: виключити із мотивувальної частини ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 26 грудня 2016 року абзац: «у відповідності до вимог ст. ст. 84, 88, ЦПК України, клопотання позивача про стягнення судових витрат в сумі 950 грн. за надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 450 грн.», із резолютивної частини ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 26 грудня 2016 року виключити абзац: «стягнути з ОСОБА_1 на користь Малого приватного підприємства «Рапід» 450 грн.».

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» як особу з інвалідністю 2 групи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є неправомірною, постановленою з порушенням вимог матеріального та процесуального права.

Зазначає, що вона є інвалідом 2 групи, однак судами проігноровано, що п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» вона звільнена від сплати судового збору.

Вважає, що неправильне застосування закону при вирішенні розподілу сум судового збору та судових витрат і є тими неточностями, які впливають на можливість реалізації судового рішення.

21 листопада 2019 року від МПП «Рапід» надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Вважає, що скарга є необґрунтованою, безпідставною і не підлягає задоволенню.

Доводи заявника фактично зводяться до переоцінки рішення суду, що набрало законної сили після перегляду в суді апеляційної та касаційної інстанції, що є неприпустимим.

Подання даної заяви розцінює як зловживання правом, ухилення від виконання судового рішення та погашення боргу.

Просило апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 09 жовтня 2019 року залишити без змін.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 29 жовтня 2019 відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2

Ухвалою Черкаського апеляційного суду в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 26 листопада 2019 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Пунктом 19 ч. 1 ст. 353 ЦПК України визначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення.

Частиною 2 ст. 369 ЦПК України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 ст. 269 ЦПК України (в редакції чинній на час подачі заяви) визначено, що суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Описки це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття.

Арифметичною вважається помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку з використанням несправної техніки.

Не є арифметичною помилкою, а отже і не може бути виправлене в порядку, передбаченому процесуальним законодавством, застосування неправильних методик підрахунку, помилкових вихідних даних для проведення арифметичних обчислень.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Звертаючись до суду з заявою, ОСОБА_1 просила суд внести наступні виправлення: на підставі п. 9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» та норми ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суми судового збору та судових витрат: 1 378 грн. судового збору, 1 250 грн. за надану правову допомогу та 450 грн. за надану правову допомогу, вилучити з рішення Звенигородського районного суду від 22 листопада 2016 року у справі 694/543/16-ц, провадження 2/694/480/16, за позовом МПП «Рапід» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, внесені в рішення помилково, як результат застосування закону, який не підлягав застосуванню.

Судом встановлено, що 19 квітня 2016 МПП «Рапід» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів (т. 1 а.с. 2 6).

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААА № 205233 ОСОБА_1 з 04 липня 2016 року є інвалідом другої групи безтерміново, дата огляду 05 липня 2016 року (т.1 а.с. 129).

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 листопада 2016 року, позовну заяву задоволено, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь МПП «Рапід» 2 843 грн. основного боргу, 7 931,97 грн. інфляційне збільшення; 932,35 грн. 3% річних, в всього 11 707 грн. 32 коп., також стягнуто з ОСОБА_1 на користь МПП «Рапід» понесені судові витрати: 1 378 грн. судового збору та 1 250 грн. за надану правову допомогу (т. 1 а.с. 154 155).

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААА № 532872 ОСОБА_1 з 18 листопада 2016 року є інвалідом другої групи безтерміново, дата огляду 22 листопада 2016 року (т.1 а.с. 160).

Довідку Серії 12 ААА № 532872 надано до суду після винесення рішення у справі.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 26 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Звенигородського районного суду від 22 листопада 2016 року залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МПП «Рапід» 450 грн. за надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції (т. 2 а.с. 58 62).

Постановою Верховного Суду від 31.07.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 26 листопада 2016 року залишено без змін (т. 2 а.с. 248 251).

Пункт 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» встановлює підстави для звільнення від сплати судового збору, а не всіх видів судових витрат визначених ст. 133 ЦПК України.

Подаючи заяву про внесення виправлень Цвєткова Н. В ОСОБА_3 фактично просить змінити рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 26 грудня 2016 року в частині стягнення із неї, як судового збору, так і витрат на правову допомогу.

Таким чином, питання, які ставить ОСОБА_1 стосуються змісту судового рішення, висновку суду щодо певних обставин, покладення судових витрат, що не є опискою у розумінні ст. 269 ЦПК України.

Не згода ОСОБА_1 із розподілом судових витрат не може бути підставою для виправлення описки, а є підставою для перегляду рішення в апеляційному та касаційному порядку.

ОСОБА_1 скористалась таким правом. Так, нею 25 січня 2017 року було подано касаційну скаргу в якій, зокрема, вона просила звільнити її від судового збору та судових витрат, як інваліда другої групи (т. 2 а. с. 68 73).

Враховуючи викладене та приведені вимоги закону суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в судовому рішенні не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо внесення виправлень у судове рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 258 ЦПК України є одним із видів судового рішення.

Враховуючи викладене та приведені вимоги закону колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 09 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст постанови складено 27 листопада 2019 року.

Головуючий Л.І. Василенко

Судді О.В. Карпенко

Л.В. Нерушак