ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/654/18 Номер провадження 22-ц/814/172/19Головуючий у 1-й інстанції Хоролець В.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Пилипчук Л.І.,

суддів Дряниця Ю.В., Чумак О.В.

секретар Філоненко О.В.

розглянувши у м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням учасників справи) цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2018 року, постановлене суддею Хоролець В.В. (повний текст складено 10 жовтня 2018 року),

у справі за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, Великобагачанська селищна рада, про визнання права власності на самовільно збудоване нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

06.06.2018 ОСОБА_2звернувся в суд із вказаним позовом, в якому просив визнати за ним права власності на громадський будинок (магазин) «А-1,а,а1,а2,а3,а4», загальною площою 537,4 кв.м., який ним самочинно збудований внаслідок реконструкції належного йому житлового будинку, що був непридатний для житла. Вказана будівля зведена на земельній ділянці із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що по вул.Шевченка,56 в смт Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області, яка належить йому на праві власності згідно витягу про реєстрацію права власності №101969517 від 30.10.2017. Відповідно до технічного паспорту самочинно збудований (не прийнятий в експлуатацію) обєкт завершений будівництвом, а відповідно до звіту про проведення технічного обстеження є надійним та безпечним в експлуатації.

Департамент архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області відмовив у введенні вказаного обєкту нерухомості в експлуатацію, оскільки будівництво здійснювалося без будівельного паспорта чи будь-яких інших дозвільних документів. За таких обставин будівля підлягає введенню в експлуатацію після визнання права власності на неї в судовому порядку. Тому на підставі ч.5 ст.376 ЦК України позивач просить суд визнати за ним право власності на вказаний громадський будинок (магазин).

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач не звертався до компетентних органів та не отримував дозвільних документів відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», проектна документація на будівництво не розроблялася, містобудівні та технічні умови не отримувалися, декларація про виконання підготовчих робіт та про початок виконання таких робіт, не подавалася, що вказує на самочинність спірного обєкту нерухомості. Посилаючись на положення законів України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність», Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, ч.5 ст.376 ЦК України, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки законодавцем визначено право (а не обовязок) суду визнати право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суд не може заміняти собою органи державної влади, що уповноважені на здійснення оформлення права власності на нерухоме майно.

Із рішенням районного суду не погодився позивач та подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати й постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зазначає, що підставою його звернення до суду є необхідність узаконення шляхом визнання права власності самовільно збудованого нерухомого майна, що, з урахуванням листа Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області від 27.04.2018, можливо здійснити в судовому порядку, оскільки декларативним шляхом ввести в експлуатацію обєкт, зведений без дозвільної документації неможливо.

Не погоджується з висновком районного суду про відсутність підстав для задоволення позову у звязку з недотриманням позивачем при будівництві вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки саме з цих підстав він звернувся в суд з позовом.

Вказує, що з урахуванням положень ч.3 ст.376 ЦК України, право власності на самочинно збудований обєкт нерухомості може бути визнано в судовому порядку, оскільки після будівництва магазину ним змінено та приведено у відповідність цільове призначення належної йому земельної ділянки, на якій розташований вказаний обєкт.

Також звертає увагу на наявність погодження місцевого органу влади, відсутність заперечень від третіх осіб по справі, виконання будівництва у дозволених межах, що не порушує містобудівні умови та планування території.

Вважає, що за наявності відповідних дозвільних документів були б відсутні підстави звернення до суду, тоді як прийняття в експлуатацію самочинно збудованого обєкту можливе на підставі рішення суду за правилами, визначеними Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Учасники справи, належно повідомлені про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявилися.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги. При цьому враховує наступне.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що 22.03.2013 ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням будівництво та обслуговування будівель торгівлі, кадастровий номер :30:003:0314, площею 0,07 га по вул. Шевченка, земельна ділянка 56, смт Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №101969517 від 30.10.2017./а.с.9/

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 39145354 від 16.06.2015, ОСОБА_2 на праві власності належить житловий будинок з господарською будівлею, загальною площею 197,3 кв.м, житловою площею 195,1 кв.м., що знаходиться за вказаною адресою./а.с.4/

01.03.2018 на замовлення ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_3 виготовлено технічний паспорт на громадський будинок магазин по вул. Шевченка,56 селищі Велика Багачка. Відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд магазин літ. А-1,а,а1,а2,а3,а4, загальною площею 537,4 кв.м. та огорожа побудовані у 2015 році. Обєкт в складі будівель: магазин літ. «А-1,а,а1,а2,а3,а4» (заг. пл.537,4 кв.м.) не зареєстрований в Департаменті ДАБІ в Полтавській області, як об'єкт закінченого будівництва./а.с.5-8/.

Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження (замовлення №30/18 від 26.04.2018) встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації магазину по вул.Шевченка,56 смт Велика Багачка./а.с.10-12, 35-49/

27.04.2018 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області листом № 1016-1.20/2/173 повідомлено ОСОБА_2М про результати розгляду його звернення щодо необхідності прийняття в експлуатацію самовільно реконструйованого магазину, що знаходиться по вул.Шевченка,56 с.Велика Багачка Полтавської області. Роз'яснено порядок прийняття в експлуатацію самочинно збудованих обєктів після визнання за ним права власності на них у судовому порядку, а також зазначено про інформаційний характер указаного листа, який не встановлює правових норм./а.с.15/

Згідно довідки виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради від 30.05.2018 будівля магазину «Арсенал» по вказаній адресі знаходиться на земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, кадастровий номер :30:003:0314, та значиться у приватній власності ОСОБА_2, право власності на будівлю магазину не зареєстроване./а.с.13/

Згідно листа сектору містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та інфраструктури Великобагачанської РДА від 30.05.2018 № 02-10/160, розміщення магазину (літ. А-1,а,а1,а2,а3,а4) по вул. Шевченка, 56, селище ОСОБА_3 Багачка Великобагачанського району Полтавської області відповідає вимогам ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» в частині місця їх розташування в межах ділянки землекористування./а.с.14/

Відповідно до клопотання виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради від 06.07.2018 № 1275/02-23, Великобагачанська селища рада визнає заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги, заперечень немає./а.с.34/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з того, що відсутність дозвільних документів перед початком будівельних робіт не може бути компенсована наявністю звіту про проведення технічного обстеження магазину та листа сектору містобудування, архітектури та житлового-комунального господарства та інфраструктури Великобагачанської райдержадміністрації щодо відповідності вимогам ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» розміщення магазину в межах ділянки землекористування.

Не погоджуючись з інформацією, викладеною Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області у листі від 27.04.2018 №1016-1.20/2/173, щодо розяснення позивачу порядку судового врегулювання спірних правовідносин у відповідності до п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, районний суд не вбачає підстав для визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно в судовому порядку, оскільки суд не може заміняти собою органи державної влади, що уповноважені на здійснення оформлення права власності на нерухоме майно.

Апеляційний суд визнає такі висновки суду першої інстанції помилковими, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та прийняті з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Отже, за змістом частини 1 статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких обєкт нерухомості вважається самочинним, тобто якщо:

1)він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети;

2)обєкт нерухомості збудований без належного дозволу чи належно затвердженого проекту;

3)3) обєкт нерухомості збудований з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Наявність хоча б однієї із трьох зазначених ознак свідчить про те, що обєкт нерухомості є самочинним.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 здійснив самочинне будівництво (громадський будинок магазин) за ознакою будівництва обєкту нерухомості без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Однак вказане будівництво здійснено в межах належної йому земельної ділянки, що узгоджується із її цільовим призначенням. Крім того, відповідно до звіту про проведення технічного обстеження від 26.04.2018, вказаний обєкт нерухомості є надійним та безпечним в експлуатації./а.с.35-46/

За змістом ст.26 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем відповідно до вимог містобудівної документації.

У пункті 12 постанови №6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) розяснено, що, вирішуючи справу за позовом власника (землекористувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобовязані встановити усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Відповідно до пункту 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого Постановою КМУ №461 від 13.04.2011, у випадку визнання права власності на самочинно збудований обєкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого обєкта.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач звертався до компетентного державного органу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України із заявою про прийняття самочинної забудови до експлуатації; за результатами якої йому обгрунтовано відмолено до визнання права власності на вказаний обєкт нерухомості в судовому порядку.

Вирішуючи справу за позовом власника (землекористувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, районний суд, вірно встановивши фактичні обставини справи, надав їм неправильну правову оцінку та дійшов хибних висновків щодо відсутності підстав для задоволення позову, чим, фактично, порушив права позивача на захист цивільного права. Зокрема, районним судом не було враховано, що самочинно збудований ОСОБА_2 громадський будинок (магазин) розміщений в межах належної йому на праві власності земельної ділянки із дотриманням її цільового призначення, є надійним та безпечним в експлуатації, тоді як порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого дає підстави вважати про наявність спору про право.

Враховуючи, що право позивача на звернення в суд з позовом про визнання за ним права власності на самочинну будівлю передбачено ст.376 ЦК України та наявні умови для визнання такого права в судовому порядку, що необхідно для реалізації його права на послідуюче введення вказаного обєкту в експлуатацію та державної реєстрації, апеляційний суд приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1) право власності на громадський будинок (магазин) «А-1,а,а1,а2,а3,а4», що знаходиться по вул.Шевченка,56 в смт Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ОСОБА_3 в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10.01.2019.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

ОСОБА_4