Провадження 2/263/2435/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Кулика С.В.,

за участю секретаря Чапни А.К.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 16.08.2019 року звернулася до суду з позовом, в якому просила суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 11.01.2014 року в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 13. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені з липня 2018 року, подальше спільне життя та збереження сім`ї вважає неможливим.

Ухвалою від 16.09.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач у підготовче судове засідання надав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 11.01.2014 року в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 13, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище зі « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 11 січня 2014 року).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 07.08.2015 року.

Згідно з довідкою від 06.07.2017 року відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради неповнолітня ОСОБА_3 мешкає разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають суттєве значення.

Згідно ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права.

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують сімейно - шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі, а тому розриває їхній шлюб.

Частиною 1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем за подання позовної заяви був сплачений судовий збір у сумі 768,40 грн., що відповідає встановленому абз.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону «України «Про судовий збір розміру» на час його сплати.

Враховуючи, що в підготовчому засіданні відповідач визнав позов, що стало підставою для ухвалення рішення суду в підготовчому засіданні, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, інша частина судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 11.01.2014 року в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 13, - розірвати.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в розмірі 384,20 гривні.

Стягнути з Державного бюджету України в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Маріуполі () на користь ОСОБА_1 50% від сплаченої суми судового збору, що становить грошову суму в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок, сплачену згідно з квитанцією №22153901 від 13 серпня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особа, яка брала участь у справі, але не була присутня при оголошенні рішення, може оскаржити рішення протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя С.В.Кулик