Справа № 199/1702/19
РІШЕННЯ

Іменем України

«05» серпня 2019 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання - Перетятько А.В.,

за участі представників позивача - адвоката Кузьменко Ю.І. та адвоката Левенталь С.А.,

за участі відповідача ОСОБА_1 та представника відповідача - адвоката Терещенко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про визначення позивачу додаткового строку у шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування поданого позову позивач поси,лається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , який за життя (03.04.2004 р.) залишив заповіт, який був посвідчений 03.07.2004 року о 14 год. 15 хвил. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гула М.К., (реєстр 1786) згідно з яким заповідав на випадок його смерті все належне йому майно ОСОБА_3 , а у випадку її смерті заповідав ОСОБА_2 . Як зазначається позивачем при зверненні до суду про наявність цих заповітів їй було відомо, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передали позивачу їх на зберігання.

18.07.2018 р. згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення нікчемності заповіту, яке постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.02.2019 залишено без зміни, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, та ухвалено рішення, яким встановлено, що заповіт, складений від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_3 , посвідчений 03.07.2004 р. за реєстровим номером 1786 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гулою М.К., є нікчемним заповітом. Про те, що заповіт, складений від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_3 , може буде встановлений нікчемним, позивач не припускала, у зв`язку з чим на переконання позивача вона з поважних причин пропустила шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори для оформлення спадщини; окрім неї до нотаріальної контори згідно рішення суду зверталися ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, письмової згоди на подачу позивачем заяви про прийняття спадщини нотаріусу не надали.

Відповідач ОСОБА_3 просила в окремо поданій заяві про розгляд справи у її відсутності, та повідомила про визнання нею позовних вимог.

Відповідно до відзиву іншого відповідача ОСОБА_1 , останній позов не визнав повністю, та вважав безпідставними посилання позивача в обґрунтування поважності причини пропуску строку для подачі нею заяви про прийняття спадщини після смерті батька на наявність заповіту не на її користь, відсутність у неї права на обов`язкову частку у спадщині та наявність рішення суду про встановлення нікчемності заповіту від 18.07.2018 р., оскільки зазначене позивачем не є тими причинами, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій з прийняття спадщини та не свідчать про поважність причин пропуску зазначеного строку.

На переконання відповідача ОСОБА_1 у позивача не було перешкод для подання заяви про прийняття спадщини: як стало відомо ОСОБА_1 в процесі визначення складу спадщини в травні 2010 року, тобто до закінчення шести місяців з часу смерті батька, позивач зверталася до Шостої дніпропетровської нотаріальної контори для посвідчення довіреностей на розпорядження належним їй майном, що свідчить про те, що при наявності бажання нічого не перешкоджало їй подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька, тим більше, що спадкова справа за заявою ОСОБА_1 була відкрита вже 09 квітня 2010 р. і окрім нього ніхто із заявою до нотаріуса не звертався.

Відповідач ОСОБА_1 вказує, що до нього для отримання згоди на подачу позивачем заяви про прийняття спадщини нотаріусу ніхто не звертався та відмови він не надавав, та він звернувся до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори для отримання роз`яснень з цього питання, та нотаріус мені повідомила, що до неї з цього приводу ОСОБА_2 не зверталася і постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом їй не надавалося, що, на переконання відповідача ОСОБА_1 , свідчить про передчасне пред`явлення ОСОБА_2 позову про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Як встановлено судом на підставі свідоцтва про смерть, виданого 16.03.2010 р. Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, яке видано 11.11.2008 р. Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції.

ОСОБА_3 є дружиною померлого ОСОБА_4 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу, яке видано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська 19.11.1996 р.

Відповідно до заповіту від 03.07.2004 р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гула М.К., (реєстр 1786) ОСОБА_4 на випадок його смерті зробив розпорядження, за яким усе належне йому майно, усі майнові права та обов`язки заповідав ОСОБА_3 , а у випадку її смерті заповідав ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним заповітом.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.07.2018 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення нікчемності заповіту (рішення суду постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.02.2019 залишено без зміни), позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, та встановлено, що заповіт, складений від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_3 , посвідчений 03.07.2004 р. за реєстровим номером 1786 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гулою М.К., є нікчемним заповітом.

Як встановлено Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 18.07.2018 р. у вказаній вище цивільній справі відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи №5325-17/1748-18 від 04.04.2018 року підпис від імені ОСОБА_4 у заповіті, що посвідчений 03.07.2004 року за реєстровим номером 1786 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гулою М.К. на спеціальному бланку серії ВВЕ №820947, виконаний не ОСОБА_4 , а іншою особою з ретельним наслідуванням справжньому підпису ОСОБА_4 , після попереднього тренування. Рукописний запис « ОСОБА_5 » від імені ОСОБА_4 , що розміщений праворуч від підпису у заповіті, що посвідчений 03.07.2004 року за реєстровим номером 1786 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гулою М.К. на спеціальному бланку серії ВВЕ № 820947, виконаний не ОСОБА_4 , а іншою особою з наслідуванням справжньому підпису ОСОБА_4 , після попереднього тренування. Підпис від імені ОСОБА_4 , що розміщений в реєстрі нотаріальних дій за 2004 рік приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Гули М.К. за номером 1786, виконаний не ОСОБА_4 , а іншою особою з ретельним наслідуванням справжньому підпису ОСОБА_4 , після попереднього тренування. Висновок щодо до того, що підпис та рукописний запис « ОСОБА_5 » від імені ОСОБА_4 у заповіті, складеному 03.07.2004 року і посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гулою М.К. за реєстровим номером 1786, який виготовлений на аркуші паперу формату А-4 та зберігається в Державному нотаріальному архіві в Дніпропетровській області, виконаний не ОСОБА_4 , а іншою особою з ретельним наслідуванням справжньому його почерку та підпису, з попереднім тренуванням, підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи № 1317-17 від 14.07.2017 року.

Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту права на спадкування.

Дослідив докази, надані у порядку ст. 76 - 80 ЦПК України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст.1270 ЦК установлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначала про необізнаність на час відкриття спадщини із фактом нікчемності заповіту від 03.07.2004 р., та вважала зазначену причину поважною.

Втім, як встановлено судом на підставі спадкової справи після померлого ОСОБА_4 , ОСОБА_2 не зверталася до нотаріуса із заявою пор прийняття спадщини та, як наслідок, не отримувала відповідної постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, за наявності якої справа, порушена за її позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини мала ба розглядатися судом.

Відповідно до п. 2.1 глава 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Згідно п. 3 глави 13 зазначеної вище правової норми нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до п. 4.9 зазначеного вище Порядку свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

За змістом п. 4.10 видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Зазначений обов`язок з боку позивача не виконаний.

Виходячи з вищенаведеного, суд погоджується із слушністю доводів відповідача ОСОБА_1 щодо того, що передумовою звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини та отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тоді як невчинення зазначених дій свідчить про передчасність звернення до суду із означеним позовом та тягне як наслідок відмову в його задоволенні.

Судові витрати підлягають віднесенню на рахунок позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю.

Керуючись ст.ст. 13, 19, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 1, ч. 6, ч. 8 ст. 259, ст.ст. 263, 264, 265, 268, ч. 2 ст. 272, ст. 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Дата складення повного судового рішення 15 серпня 2019 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї

05.08.2019