Постанова

Іменем України

12 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 677/48/16-ц

провадження № 61-28260св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «СК Бужок»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Бужок» на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 29 березня 2017 року в складі судді Боголюбової Л. М. та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 27 липня 2017 року в складі колегії суддів: Грох Л. М., Корніюк А. П., Костенка А. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2016 року позивачізвернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Бужок» (далі - ТОВ «СК Бужок») про витребування земельних ділянок з незаконного володіння.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що земельні угіддя колективної власності, реформованого Колективного сільськогосподарського підприємства «Бужок» (далі - КСП «Бужок»), в селі Митинці Красилівського району Хмельницької області були розпайовані між членами господарства, у тому числі і між позивачами у цій справі. Кожному із співвласників видано державний акт на право приватної власності на землю.

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва були передані їх власниками в оренду на підставі укладених 20 березня 2005 року договорів строком на 5 років Сільськогосподарському кооперативу «Бужок» (далі - СК «Бужок»), який був створений 28 березня 2000 року після реорганізації КСП «Бужок».

10 січня 2014 року рішенням зборів учасників СК «Бужок» створено ТОВ «СК Бужок» шляхом реорганізації. Передані в оренду позивачами земельні ділянки відповідач продовжив використовувати, незважаючи на те, що термін дії договорів оренди землі закінчився в 2010 році.

Під час досудового слідства у кримінальному провадженні, зареєстрованому 13 січня 2015 року за заявою позивачів, проведено судово-почеркознавчу експертизу, якою встановлено, що у вказаних договорах оренди строк оренди землі виправлений з «5» на «15» шляхом дописування до цифри «5» цифри «1».

Оскільки позивачі укладали договори оренди землі з СК «Бужок» 20 березня 2005 року на строк 5 років, тобто до 20 березня 2010 року, то на момент звернення до суду договори оренди припинилися у зв`язку з закінченням строку, на який вони були укладені, а тому просили суд витребувати з незаконного володіння ТОВ «СК Бужок» та передати належні їм земельні ділянки

Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 29 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 27 липня 2017 року, позов задоволено.

Зобов`язано ТОВ «СК Бужок» села Митинці Красилівського району передати власникам земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться за межами населених пунктів на території Митинецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що на час розгляду справи у суді договори оренди припинилися у зв`язку з закінченням строку, на який вони були укладені, тому позивачі мають право на витребування належних їм земельних ділянок з чужого незаконного володіння.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2017 року ТОВ «СК Бужок» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі заявник вказує, що оскаржувані судові рішення буди ухваленні на підставі неналежних та недопустимих доказів, зокрема показань свідків, які є позивачами або їх близькими родичами, тому вони зацікавлені в результатах розгляду справи. Висновки експертиз, які проведенні в межах кримінального провадження, не можуть вважатися висновком експерта в розумінні статті 66 ЦПК України 2004 року, оскільки такі отримані не в порядку передбаченому процесуальним законодавством. Рішення переукласти договори про оренду в спосіб дописки в існуючі договори перед цифрою «5» цифри «1», щоб загальний строк оренди становив 15 років, приймалось на зборах власників земельних ділянок. Крім того, ТОВ «СК Бужок» вказало, що позивачами обрано неналежний спосіб захисту порушених прав та пропущено позовну давність.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу до суду не надходили

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «СК Бужок».

На виконання вимог підпункту 4 пункту 1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України 23 травня 2018 року справа передана до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з таких мотивів.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що власниками земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться за межами населених пунктів на території Митинецької сільської ради Красилівського району є: ОСОБА_1 - земельних ділянок площею 2,2035 га та 2,20 га; ОСОБА_2 - земельної ділянки площею 2,2 га; ОСОБА_3 - земельної ділянки площею 2,52 га; ОСОБА_4 - земельної ділянки площею 2,62 га; ОСОБА_5 - земельної ділянки площею 5,20 га; ОСОБА_6 - земельної ділянки площею 2,20 га; ОСОБА_27 - земельної ділянки площею 2,47 га; ОСОБА_8 - земельної ділянки площею 2,20 га; ОСОБА_28 - земельної ділянки площею 2,34 га; ОСОБА_10 - земельної ділянки площею 2,34 га; ОСОБА_11 - земельної ділянки площею 2,50 га; ОСОБА_12 - земельної ділянки площею 2,39 га, ОСОБА_13 - земельної ділянки площею 2.43 га; ОСОБА_14 - земельної ділянки площею 2,74 га, ОСОБА_15 - земельної ділянки площею 3,26 га; ОСОБА_16 - земельної ділянки площею 2,39 га, ОСОБА_17 - земельної ділянки площею 2,50 га; ОСОБА_18 - земельної ділянки площею 2,49 га; ОСОБА_19 - земельної ділянки площею 2,20 га; ОСОБА_20 - земельних ділянок площею 2,20 га та 2,20 га; ОСОБА_21 - земельної ділянки площею 2,20 га; ОСОБА_22 - земельної ділянки площею 2,39 га; ОСОБА_24 - земельної ділянки площею 2,20 га; ОСОБА_25 - земельної ділянки площею 2,78 га, ОСОБА_26 - земельної ділянки площею 2,39 га.

20 березня 2005 року між ТОВ «СК Бужок» та позивачами у справі було укладено договори оренди земельних ділянок. Згідно пункту 8 вказаних договорів кожний з них укладено на строк 15 років.

За змістом пункту 38 цих договорів оренди дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Вказані земельні ділянки досі перебувають у володінні та користуванні ТОВ «СК Бужок».

13 січня 2015 року за заявою позивачів повідомлення про скоєння кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 358 КК України (підроблення договорів оренди земельних ділянок посадовими особами СК «Бужок» шляхом виправлення строку дії договору оренди з 5 років на 15 років дописуванням цифри «1») було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000016.

Під час досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні проведено дві судово - почеркознавчих експертизи ( № 47 Т від 13 травня 2015 року, № 48 Т від 15 травня 2015 року), за висновками яких наявні ознаки технічної підробки у вказаних договорах оренди у вигляді дописки цифри «1» до основного тексту в пункті №8 «Договір укладено на _ років», розділу «Строк дії договору».

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно з статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтями 31, 34 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Згідно статті 33 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

Судами попередніх інстанцій з показань ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_26 встановлено, що позивачі підписували у 2005 році договори оренди земельних ділянок, в яких строк дії складав 5 років. При цьому свідок ОСОБА_14 вказала, що за вказівкою головного бухгалтера ТОВ «СК Бужок» працівники бухгалтерії, в тому числі і вона, дописували цифру «1» перед цифрою «5» до основного тексту договорів оренди в пункті 8 «Договір укладено на 5 років». Усі договори мали по 3 примірники, містили підписи обох сторін, інші необхідні реквізити.

Вказані обставини підтверджуються також дослідженими в судовому засіданні судом першої інстанції матеріалами кримінального провадження за №0000016 по факту скоєння кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 358 КК України.

Твердження ТОВ «СК Бужок» про те, що цифра «1» дописувалася до основного тексту договору після прийняття рішення на зборах власників земельних ділянок про продовження строку дії договорів до 15 років лише доводить факт виправлення строку дії раніше укладених договорів оренди землі з «5» на «15» років. Вказане рішення зборів власників земельних ділянок не має жодного юридичного значення, оскільки відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення згоди з усіх істотних умов договору виключно сторонами договору.

Отже, суд першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, що позивачі укладали договори оренди землі з СК «Бужок» 20 березня 2005 року на строк 5 років, тобто до 20 березня 2010 року. Тому на час вирішення цього спору договори оренди земельних ділянок є припиненими внаслідок спливу строку, на який їх укладено.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що доводи відповідача про пропуск строку позовної давності є безпідставними, оскільки земельні ділянки не вибували із володіння їх власників, а тому останні в будь-який час після припинення підстав користування ними на правах оренди порушити питання про їх повернення на підставі статті 34 Закону України «Про оренду землі» та відповідно до пункту 21 укладених між сторонами договорів оренди.

Твердження особи, яка подала касаційну скаргу про обрання позивачами неналежного способу захисту суперечить обставинам справи і не ґрунтується на нормах матеріального права з огляду на наступне.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави володіє ним.

Судами встановлено, що договірні відносини між сторонами припинилися з 21 березня 2010 року і відсутні на час вирішення спору між сторонами, відтак суди обґрунтовано застосували до спірних правовідносин норму статті 387 ЦК України.

Доводи ТОВ «СК Бужок» про те, що судом першої та апеляційної інстанцій рішення прийнятті на підставі неналежних та недопустимих доказів є безпідставними, оскільки особи, допитані як свідки, навіть будучи близькими родичами позивачів, повідомлялися про можливу кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань, передбачену статтею 384 КК України.

Стосовно аргументів про те, що висновки експертиз № 47 - т від 13 травня 2015 року та 48 - т від 15 травня 2015 року, які проведенні в межах кримінального провадження, не можуть вважатися висновком експерта в розумінні статті 66 ЦПК України 2004 року, оскільки такі отримані не порядку передбаченому процесуальним законодавством, то такі є помилковими. Наведені висновки були оцінені судами в справі як письмові докази, про що зазначає ТОВ «СК Бужок». При цьому висновки судів у цій справі ґрунтуються не лише на висновках експерта, отриманих під час проведення кримінального провадження, а й на сукупності інших доказів поданих сторонами, що оцінені судом у сукупності.

Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій по суті вирішення цієї справи та не дають підстав вважати, що судом першої та апеляційної інстанцій порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами частини третьої статті 401 ЦПК Українипередбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки відсутні підстави для скасування судових рішень,касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Бужок» залишити без задоволення.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 29 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 27 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель