ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9513/19 Справа № 2-1863/11 Суддя у 1-й інстанції - Казак С.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк

на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2019 року

за заявою Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання

по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до Товариства з обмеженою відповідальністю Українське фінансове агентство Верус в особі філії у Кіровському районі м. Дніпропетровська, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2019 року АТ КБ ПриватБанк звернулося до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання, посилаючись на те, що 15.09.2011 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчі листи по цивільній справі № 2-1863/11. Згідно довідки Гайсинського районного ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 22.04.2019 року виконавчі провадження № 29657512, № 29657549, № 29657576 завершено та виконавчі листи повернуто стягувачу. Проте, оригінали виконавчих листів з виконавчої служби до банку не надходили. З огляду на це, посилаючись на втрату виконавчих листів та не встановлення їх місцезнаходження, заявник просив видати дублікати виконавчих листів та поновити строк для їх пред`явлення до виконання.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.06.2019 року відмовлено в задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В апеляційній скарзі АТ КБ ПриватБанк просить вказану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу позивача без задоволення.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що строк пред`явлення до виконання виконавчого документа закінчився, доказів на підтвердження того, що виконавчий лист було втрачено, заявником не надано. Також суд врахував, що будучи обізнаним про пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання, банк мав можливість слідкувати за станом виконавчих провадження та вживати своєчасно необхідних заходів реагування.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Так, відповідно до частини 1 статті 129? Конституції України обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території.

Відповідно до частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Складовою справедливого судового розгляду, згідно практики Європейського суду з прав людини, є своєчасне та повне виконання судових рішень, з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Чинним законодавством України у разі невиконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачена процедура їх примусового виконання.

Відповідно до частини 1 статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Так, відповідно до підпункту 17.4 пункту 17 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до частини 1 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Судом першої інстанції установлено та це підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2011 року було частково задоволено позов ПАТ КБ ПриватБанк до ТОВ УФА Верус в особі філії у Кіровському районі м. Дніпропетровська, Старостенко О.П., ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вказане заочне рішення не було оскаржено та набрало законної сили в загальному порядку.

На виконання судового рішення, Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчі листи, які банком було пред`явлено для примусового виконання до ВДВС Гайсинського районного управління юстиції у Вінницькій області, де постановами державного виконавця від 07.11.2011 року було відкрито виконавчі провадження № 29657512, № 29657549, № 29657576.

Постановами державного виконавця від 03.05.2012 року виконавчі листи було повернуто стягувачу на підставі п.2 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження, у зв`язку з неможливістю стягнення через відсутність майна боржника.

Крім того, суд установлено, що раніше банк вже звертався до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з аналогічною заявою та ухвалою суду від 21.01.2019 року банку було відмовлено у видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання.

Вказана ухвала не була оскаржена та набрала законної сили.

Проте, вперше з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строків для їх пред`явлення звернувся до суду в листопаді 2018 року, тобто більше ніж через шість років після повернення виконавчих листів стягувачу.

З наведеного встановлено, що заявнику стало відомо про втрату виконавчого листа з наданої Гайсинським районним ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області відповіді від 22.04.2019 року на запит АТ КБ ПриватБанк.

У травні 2019 року АТ КБ ПриватБанк вдруге звернулося до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання.

Зазначене свідчить про те, що з листопада 2011 року по листопад 2018 року, тобто протягом більше шести років, заявником не вчинялись дії щодо пред`явлення виконавчого листа до виконання, не цікавився ходом виконавчого провадження, таких доказів суду надано не було.

Доказів на підтвердження існування будь-яких перешкод у здійсненні заявником прав стягувача з моменту звернення до виконавчих органів у 2011 році до звернення із запитом до Гайсинського районного ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області у 2019 році, матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги щодо поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання будь-якими належними доказами у розумінні ст.ст. 12, 81 ЦПК України не підтверджуються, а саме по собі твердження заявника не є таким доказом, тому відсутні підстави вважати втраченим оригінал виконавчого листа.

Відповідь Гайсинського районного ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області підтверджує лише факт перебування виконавчих листів на виконанні, проте не свідчить про їх втрату.

Так, єдиною підставою для поновлення судом пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин пропуску такого строку.

Поважними причинами визнаються такі обставини суб`єктивного і об`єктивного характеру, які перешкодили стягувачу вчинити у встановлений строк дії по пред`явленню виконавчого документа до виконання.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, пославшись на її недоведеність.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2011 року було частково виконано боржником та в рахунок погашення боргу за кредитним договором від 07.03.2008 року було вилучено автомобіль за актом від 07.11.2011 року (а.с.137), а борг за кредитним договором від 17.04.2008 року ним було погашено в повному обсязі в сумі 13 540,87 грн. шляхом проведення реструктуризації боргу в 2012 році та сплати заборгованості.

Таким чином видача дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання, призведе до повторного стягнення грошових коштів.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, переоцінки висновків суду першої інстанції та не спростовують правильність ухвали суду.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,375,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко