Справа № 345/1435/18
Провадження № 22-ц/4808/793/19
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р. В.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2019 року, ухвалене суддею Якимівим Р.В.,

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на дитину з 500 гривень на 1860,00 гривень щомісячно, що становить один прожитковий мінімум на дитину відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач є батьком її неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 березня 2013 із ОСОБА_2 на її користь стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 500 гривень щомісячно. Також рішенням суду від 06 червня 2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Позивач зазначила, що дитина підростає, навчається в першому класі, тому значно збільшилися її потреби, а також у зв`язку із зростанням цін на продукти харчування та речі, коштів, які сплачує батько на її утримання, недостатньо. Зазначила, що відповідач працює на різних роботах та може матеріально забезпечити дитині достатній рівень життя, а її доходів для цього не вистачає, оскільки з 26 січня 2018 року здійснює постійний догляд за своєю перестарілою бабусею та не має можливості працювати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2019 року позов задоволено. Змінено розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на підставі рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 березня 2013 року на користь ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із 500 гривень до 1860,00 гривень щомісячно, починаючи з дня набуття рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачці важко забезпечити дитині достатній рівень життя, а розмір аліментів, які сплачує відповідач, є нижчим від суми встановлено прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач є працездатним, а відповідно повинен і має можливість докладати зусиль для надання повноцінного утримання своїй неповнолітній дитині..

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, зменшивши розмір аліментів на утримання доньки.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що рішенням суду неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи. Суд не врахував, що після розірвання шлюбу все майно, яке придбало колишнє подружжя, залишив позивачці, а вона обіцяла не звертатись до суду про стягнення аліментів. Завжди провідував дочку та допомагав матеріально. Через заборгованість по аліментах змушений був поїхати для працевлаштування за кордон.

Заперечує доводи позивачки, що вона доглядає перестарілу бабусю, насправді колишня дружина працює за кордоном в Німеччині, а доглядом дитини займається бабуся, яку має доглядати мати.

На даний час від тимчасових підробітків отримує мінливий, нерегулярний дохід, тому сума аліментів в розмірі 1860 гривень є необґрунтованою.

На його утриманні є ще одна дитина і заробіток невеликий, через що немає можливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі.

Враховуючи матеріальне становище, вважає, що слід визначити розмір аліментів в сумі 1100 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів у розмірі 1860 гривень ставить його та сім`ю у вкрай важке матеріальне становище, не матиме змоги сплачувати таку суму позивачці, наслідком чого буде заборгованість та накладення штрафних санкцій.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

Позивач ОСОБА_1 подала відзив, у якому просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити, зазначивши, що суд, взявши до уваги її матеріальне становище, яке суттєво погіршилось, право дитини на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, врахувавши наявність малолітньої дитини у апелянта, його працездатність, дійшов правильного висновку щодо розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка ОСОБА_3 .

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 червня 2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 8).

Згідно рішення Калуського міськрайонного суду від 29 березня 2013 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 12 березня 2013 року та до її повноліття (а.с. 7).

Дитина проживає разом з матір`ю, позивачем по справі, за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Також згідно довідки про отримання допомоги від 21 березня 2018 року позивач з 26 січня 2018 року здійснює догляд за своєю бабусею ОСОБА_7 та отримує за це компенсаційні виплати (а.с. 10, 11-13). Інших доходів у позивача немає (а.с. 14).

Також судом встановлено, що відповідач вдруге одружився та в шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_8 .

Позиція суду апеляційної інстанції

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши позивача, яка вимоги скарги заперечила, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Встановлено, що позивачка звернулася до суду про збільшення розміру аліментів у зв`язку із істотною зміною матеріального стану, оскільки не має змоги працювати у зв`язку з тим, що доглядає перестарілу бабцю.

Судом встановлено, що позивачка отримує тільки незначні соціальні виплати (а.с. 14). Позивачці з 01 квітня 2017 року призначено допомогу як малозабезпеченій сім`ї, з 26 січня 2018 року - компенсаційні виплати по догляду за особою, яка досягла 80 років. Всього загальна сума компенсаційних виплат з 01 вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року становить 1796, 69 гривень (а.с. 10).

Відповідач зареєстрував новий шлюб, у якому народилась дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 49).

За даними довідки, виданої виконкомом Підмихайлівської сільської ради ОСОБА_2 проживає по АДРЕСА_2 разом батьками, сестрою та братом (а.с. 50).

Згідно постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю від 21 лютого 2018 року виконавцем встановлено, що у ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів на дочку ОСОБА_3 , сукупний розмір якої згідно розрахунку від 01 січня 2018 року становить 27 805, 90 гривень, що перевищує суму сукупного розміру заборгованості аліментних платежів за шість місяців (а.с. 51).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах визначеної державним виконавцем, відповідач не сплачував по 500 гривень ще з 2013 року (а.с. 15).

Наведене свідчить про неналежне виконання аліментних зобов`язань відповідачем.

На даний час заборгованість по аліментах погашена, що підтвердила позивачка в судовому засіданні.

При визначенні розміру аліментів суд першої інстанції врахував факт перебування дочки на утриманні позивачки; вік дитини, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання у школі, здоров`я дитини.

Суд першої інстанції взяв до уваги майновий стан відповідача, те, що він офіційно не працює, однак виїжджає на роботу за кордон, відомості про свої доходи відповідач не подав і на даний час, та фактично жодним доказом не підтвердив, що не у змозі виплачувати визначений судом розмір аліментів.

Апелянт жодним переконливим доказом не підтвердив, що позивачка виїжджає на роботу до Німеччини, тому має також матеріальну можливість утримувати дитину.

У засіданні апеляційного суду позивачка не заперечила, що на початку 2018 року дійсно виїжджала до Німеччини, однак не на роботу, а супроводжувала на лікування сестру, і на цей період призупиняла догляд за перестарілою бабусею. Зазначена обставина також підтверджується довідкою управління соціального захисту (а.с. 10).

Оскільки відповідачка здійснює догляд за дитиною, яка підростає, та відповідно збільшуються потреби для її належного забезпечення всім необхідним, навчання та розвитку, її доглядає за перестарілою бабусею і неможливість працевлаштуватись, враховуючи реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти, мінімальний прожитковий мінімум для дитини відповідного віку збільшується кілька разів щорічно, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимоги позивачки у правовідносинах, які склались між сторонами, є обґрунтованими.

Таким чином, врахувавши всі обставини, що мають значення для вирішення справи, покладення обов`язку з утримання дитини на обох батьків, суд дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1860 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовано всебічно та повно, їм дано вірну правову оцінку, а рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апелянта висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування оскарженого рішення немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 14 серпня 2019 року.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: Л.В. Василишин

І.О. Максюта