Справа № 390/1133/19
Провадження №2/390/638/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2019 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Терещенка Д.В.,

при секретарі Бреус І.П.,

за участю представника позивача - адвоката Усатенка Ю.Ю.,

представника відповідача - адвоката Шаповалова Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання рішення органу місцевого самоврядування незаконним,

ВСТАНОВИВ:

До Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання рішення органу місцевого самоврядування незаконним.

Ухвалою суду від 02 серпня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання відповідач свого представника не направив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, за результатами підготовчого засідання ухвалою суду від 30.08.2019 справу призначено до розгляду по суті на 04.10.2019.

03.10.2019 від Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області за підписом сільського голови Пузакова Д.В. надійшло клопотання про закриття провадження у справі, на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмета спору. В обґрунтування клопотання зазначено, що рішення Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №370-18/19 від 07.06.2019, з приводу якого виник спір, скасоване рішенням Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №397-20/19 від 13.09.2019, а тому на теперішній час відсутній предмет спору. До клопотання додано копії рішень Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №370-18/19 від 07.06.2019 та №397-20/19 від 13.09.2019 та підтвердження щодо направлення зазначених рішень позивачу.

Однак 04.10.2019 в судовому засіданні під час розгляду клопотання відповідача про закриття провадження у справі, представником позивача заявлено клопотання про відкладення розгляду справи для уточнення інформації наданої відповідачем.

23.10.2019 від представника позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання, в якому він просить закрити провадження у справі, в зв`язку з відмовою позивача від позову унаслідок самостійного задоволення відповідачем вимог позивача та, на підставі ч.3 ст.142 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 15 000 грн. До клопотання додано: квитанцію до прибуткового касового ордера без номера від 05.07.2019; детальний опис робіт (надання послуг) від 23.10.2019; копію договору про надання професійної правничої допомоги від 05.07.2019; копію додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги від 05.07.2019; акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 23.10.2019 до договору про надання професійної правничої допомоги від 05.07.2019; заяву ОСОБА_1 від 23.10.2019, якою остання відмовляється від позову в зв`язку з самостійним задоволенням вимог відповідачем.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 підтримав клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмета спору та просив відмовити в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 від 23.10.2019. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що рішенням Созонівської сільської ради № 397-20/19 від 13.09.2019 скасовано оскаржуване рішення, що було предметом спору у даній справі. В зв`язку з цим, відповідачем направлено до суду клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю предмета спору. Після ознайомлення з вказаним клопотанням представником позивача подано зустрічне клопотання, в якому останній просить закрити провадження у справі з підстав відмови позивача від позову. Відмову від позову обґрунтовує тим, що позивач не підтримує своїх вимог у наслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову та на підставі ч.3 ст.142 ЦПК України просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 15 000 грн. Вважає клопотання представника позивача безпідставним, оскільки з 13.09.2019 фактично відсутній предмет спору, про що йому було відомо та таким, що було подано лише з метою відшкодування витрат, в порядку передбаченому саме ч.3 ст.142 ЦПК України. Щодо стягнення судових витрат по справі на користь позивача з відповідача категорично заперечував, оскільки дані вимоги необґрунтовані та не підтверджуються належними доказами. Перш за все зазначив, що при пред`явленні позову позивачем не подано попереднього розрахунку суми судових витрат, що є підставою для відмови у відшкодування відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого судового збору. Також зазначив, що з наданих документів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу не можливо встановити реальний розмір витрат позивача, оскільки документи, надані позивачем, не оформлені згідно вимог чинного законодавства.

Представник позивача заперечував щодо задоволення клопотання відповідача та підтримав подане ним клопотання від 23.10.2019. Свою позицію мотивував тим, що відповідач повинен відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу, які поніс позивач. Зазначив, що ним було виконано роботу відповідно до умов договору про надання правничої допомоги від 05.07.2019, що підтверджено наданими ним документами. Клієнт прийняв виконання на суму 15 000 грн. та зауважень не мав. Надані ним докази, вважає належним та такими, що підтверджують викладені у клопотанні вимоги.

Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 31.07.2019 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, в якому представник позивача просить визнати незаконним та скасувати рішення Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 07.06.2019 № 570-18/19 про внесення змін до рішення сільської ради № 559-28/14 від 24.10.2014 та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

З листа Созонівської сільської ради вбачається, що ОСОБА_1 був надісланий витяг з рішення 18 сесії Созонівської сільської ради № 570-18/19 від 07.06.2019, на якому був вказаний номер помилково. Правильним № рішення 18 сесії Созонівської сільської ради є № 370-18/19.

Рішенням Созонівської сільської ради від 13.09.2019 № 397-20/19 скасовано рішення Созонівської сільської ради № 370-18/19 від 07.06.2019, тобто рішення, яке є предметом спору скасовано.

Таким чином, внаслідок дій відповідача між сторонами не залишилося неврегульованих питань, тобто відповідач задовольнив вимоги позивача після відкриття провадження у даній справі.

Відповідно до вимог ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

П.1 ч.2 ст.49 ЦПК України передбачає, що позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь - якій стадії судового процесу. Вказана норма кореспондується з ч.1 ст.206 ЦПК України, в якій зазначено, що позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

З аналізу даних норм слідує, що відмова від позову є правом позивача, яке він може реалізувати на будь- якій стадії судового процесу та яке в даному випадку не підлягає обмеженню.

Згідно ч.3 ст.206 ЦПК України у разі відмови позивача від позову, суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

А тому суд вважає за необхідне прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позову, а провадження у справі закрити.

Враховуючи, що позивачем подана заява про відмову від позову, яка прийнята судом, суд позбавлений можливості вирішувати клопотання відповідача про закриття провадження у справі у в зв`язку з відсутністю предмета спору.

Вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат у справі суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Частина 3 ст.142 ЦПК України передбачає, що у разі відмови від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1, 2 ст.134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно із ч.4 ст.12 ЦПК кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подати сторона що вимагає відшкодування таких витрат.

Отже, подання попереднього розрахунку з першою заявою по суті є обов`язком сторони, а не правом і не вчинення таких дій може призвести до відповідних правових наслідків.

Проте, в першій заяві по суті позивачем не було надано суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на правничу допомогу, які він поніс та очікує понести в зв`язку з розглядом справи, а лише зазначено, що позивач витратила на правничу допомогу 15 000 грн.

Крім того, посилання представника позивача адвоката Усатенка Ю.Ю. на прибутковий касовий ордер (а.с.51), як на письмовий доказ сплати послуг за договором пpo надання правової допомоги, судом не взято до уваги, оскільки зазначений бухгалтерський документ не містить всіх обов`язкових реквізитів, передбачених положенням, зокрема, порядкового номера документа, кореспондуючого рахунку бухгалтерського обліку, що використовується при проведенні даної операції та ін.

Оскільки позивачем не було надано суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, та те, що квитанція до прибуткового касового ордера не оформлена, згідно вимог чинного законодавства, суд відмовляє представнику позивача у відшкодуванні витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.

Разом з тим, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 768 грн.40 коп., що відповідає положенням ст.ст.134, 142 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 49, 133, 134, 137, 141, 142, 206, 255-256, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача адвоката Усатенка Ю.Ю. від 23 жовтня 2019 року задовольнити частково.

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позову до Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання рішення органу місцевого самоврядування незаконним.

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання рішення органу місцевого самоврядування незаконним, - закрити.

Стягнути з Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (Код , місцезнаходження: 27602, Кіровоградська область, Кропивницький район, с.Созонівка, вул. Паркова, б.5) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

В іншій частині відмовити.

Клопотання відповідача Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області залишити без розгляду.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Повний текст ухвали складено 26 листопада 2019 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області Д.В. Терещенко