РІШЕННЯ

іменем України

27 листопада 2019 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області

в складі головуючого судді Попової О.М.

за участі секретаря судового засідання Філіпенко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа відділ у справах дітей Сватівської районної державної адміністрації про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Осьмак Я.В., звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітній дитині, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без письмової згоди та супроводу батька дитини у супроводі матері, за межі державного кордону України, а саме: Російської Федерації, Грузії, Туреччини, Єгипту, Болгарії, країн Шенгенської угоди, з дня набранням рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття з метою організації життя, оздоровлення та відпочинку, просить надати дозвіл ОСОБА_1 на оформлення всіх пов`язаних із перетинанням державного кордону України документів для виїзду за кордон дитини без згоди батька, стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору у сумі 768,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що деякий час з відповідачем підтримувала відносини, від яких вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина зареєстрована та проживає з нею, знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. Батько з дитиною спілкування майже не підтримує, грошової допомоги на утримання дитини не надає. Вона тривалий час проживала та працювала у Грузії, де уклала шлюб 22.10.2015 р. із громадянином Грузії . Від даного шлюбу мають дитину. Дозвіл на виїзд сина без згоди батька їй необхідний для того, щоб безперешкодно проживати єдиною родиною із своїм чоловіком та дітьми у Грузії, виїздити у Російську Федерацію (або виїздити із України до Грузії через РФ), повезти дитину на відпочинок до інших країн. Відповідач добровільно згоди на виїзд дитини на кордон України не надає.

Позивач в судовому засідання участі не брала, представник позивача підтримала позов, про що надала письмову заяву.

Відповідач у судовому засіданні участі не брав, надав заяву згідно якої просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав частково, просив не стягувати з нього судовий збір.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 виданого 27 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 19).

Дитина зареєстрована та проживає з ОСОБА_1 за адресою - АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою про склад сім`ї від 21.10.2019 № 8457 (а.с. 20).

ОСОБА_1 займається вихованням дитини, організацією навчального процесу, що підтверджено довідками з дошкільного закладу (а.с. 18) та зі Сватівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 (а.с. 17). З довідок вбачається, що батько дитини - ОСОБА_2 не брав участі в дошкільній освіті, мати ОСОБА_3 приділяє належну увагу сину.

Відповідно до рішення Сватівського районного суду від 17.09.2014 р. з відповідача ухвалено стягувати аліменти у розмірі 400,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Сватівського районного суду від 06.11.2018 р. було збільшено розмір аліментів на дитину з 400,00 грн. до 1200,00 грн. щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно до розрахунку Сватівського районного відділу виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.10.2019 р. в розмірі 11496,78 грн. (а.с. 16).

22.10.2015 р. ОСОБА_1 уклала шлюб з громадянином Грузії ОСОБА_4 , про що надала копію свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 11). Від даного шлюбу вони мають дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 21).

ОСОБА_1 з дітьми та чоловіком має намір проживати єдиною родиною, виїздити з сином ОСОБА_3 до родичів у Російську Федерацію (або виїздити із України до Грузії через РФ), повезти дитину на відпочинок до та з метою екскурсій за кордон держави Україна.

25.09.2019 р. нею направлено листа відповідачу із запрошенням його з`явитися до нотаріуса з метою складання відповідної заяви (а.с. 22). ОСОБА_2 , 28.09.2019 особисто отримав листа, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 23 зворот).

Відповідач не надав згоди на виїзд дитини за кордон в позасудовому порядку.

У відповідності до вимог ст.ст. 12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 150 ч. 2 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Частиною 3 статті 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року №3857-XII регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері. Відповідно до частини 1 статті 1 даного Закону громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну. Згідно з пунктами 3, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема, у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Аналіз вказаних норм права свідчить, що у разі відсутності згоди одного з батьків питання про виїзд неповнолітнього за кордон вирішується судом за позовом іншого з батьків зі з`ясуванням питання про країну виїзду, строку та мети виїзду. При цьому, відмовити у наданні такого права суд може тільки у тому випадку, якщо таке рішення шкодить найвищим інтересам дитини. Питання в`їзду/виїзду громадян, які не досягли 16-річного віку на/з тимчасово неконтрольованої території України, ... регулюється наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ від 12 червня 2015, яким затверджено «Тимчасовий порядок здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів і вантажів через лінію зіткнення в межах Донецької та Луганської областей», згідно якого в`їзд на тимчасово неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, також може здійснюватися: За нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній території прямування та відповідного часового проміжку перебування, якщо другий із батьків відсутній у пункті пропуску; Без нотаріально засвідченої згоди іншого з батьків: у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: Свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісти відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; Довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини в супроводі одинокої матері); Рішення суду про надання дозволу на в`їзд / виїзд громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин, зокрема те, що дитина проживає з матір`ю, яка забезпечує їй повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також рівень життя, необхідний для такого розвитку, а також беручи до уваги той факт, що судом не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють в`їзд/виїзд дитини через лінію зіткнення та за кордон, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітній дитині, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без письмової згоди та супроводу батька дитини у супроводі матері, за межі державного кордону України та надати дозвіл ОСОБА_1 на оформлення всіх пов`язаних із перетинанням державного кордону України документів для виїзду за кордон дитини без згоди батька.

Задовольняючи позовну вимогу про стягнення судового збору з відповідача на користь позивача, суд виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позовні вимоги задоволено, то з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 152 від 7 травня 2014 року затверджено ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.ст. 150, 154 СК України, ст. 313 ЦК України, ст.ст. 9, 10, 12, 13, 77-81, 89, 259, 263-265, 272-273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа відділ у справах дітей Сватівської районної державної адміністрації про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька - задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітній дитині, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без письмової згоди та супроводу батька дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у супроводі матері, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за межі державного кордону України, а саме: Російської Федерації, Грузії, Туреччини, Єгипту, Болгарії, країн Шенгенської угоди, з дня набранням рішення законної сили по 14.09.2028 року (до досягнення дитиною повноліття) з метою організації життя, оздоровлення та відпочинку. Надати дозвіл ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на оформлення всіх пов`язаних із перетинанням державного кордону України документів для виїзду за кордон дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору у сумі 768,40 грн. на користь ОСОБА_1 . Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду через Сватівський районний суд Луганської області.

Суддя О.М. Попова