РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,з участю секретаря судового засідання Брагіної І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням(викликом)сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2018 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом,в яому зазначає,що вона є власником транспортного засобу ВАЗ 2104 седан 1990 року випуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 кузов(VIN-код) НОМЕР_2 ,який успадкувала після смерті батька ОСОБА_3 .

В період 2016 р.розшук спірного автомобіля проводився за її заявою органами поліції,а з початку квітня 2017 р.автомобіль знаходився у незаконному володінні ОСОБА_4 .

Просить суд витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 на її користь транспортний засіб ВАЗ 2104 седан 1990 року випуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 кузов(VIN-код) НОМЕР_2 .

Ухвалою суду від 30.08.2018 р.було відкрито спрощене провадження у справі з повідомленням(викликом сторін).

Ухвалою суду від 20.06.2019 р.первсний відповідач ОСОБА_4 замінений належним відповідачем ОСОБА_2 .

Відзиву на позов відповідач ОСОБА_2 не подав.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Уткін О.Є.позов підтримав та пояснив,що ОСОБА_1 є власником успадкованого після смерті батька автомобіля,який незаконно утримує відповідач ОСОБА_2 ,чим порушує права позивача як власника.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні,заперечуючи проти позову,посилався на те,що 11.02.2010 р.власник автомобіля ОСОБА_3 передав йому спірний автомобіль за оплату у розмірі 8000 гр.,що вони оформили нотаріально посвідченою довіреністю зі строком її дії три роки.До спливу цього строку ОСОБА_3 помер,проте позивач,на думку відповідача,не має права вимагати повернення їй спірного автомобіля,оскільки ОСОБА_2 за життя ОСОБА_3 допомагав останньому як одинокій особі похилого віку,якого родичі залишили напризволяще,автомобіль був йому переданий власником також і в силу родинних відносин,так як дружина відповідача являлася племінницею спадкодавця. Також зазначив,що кузов автомобіля здав на металобрухт,оскільки потребував коштів на лікування,інші деталі автомобіля з урахуванням року його випуску до експлуатації непридатні.

Всебічно вивчивши обставин справи,заслухавши пояснення учасників справи та оцінивши в сукупності письмові докази, суд встановив, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено,що на підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.06.2016 р.№ 314/5107/15-ц провадження 2/314/159/2016 за ОСОБА_1 визнано право власності на транспортний засіб ВАЗ 2104 седан 1990 року випуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 кузов(VIN-код) НОМЕР_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 ,рішення набрало законної сили 04.07.2016 р.

За заявою ОСОБА_1 від 28.12.2016 р.органами поліції проводилась перевірка по факту незаконного заволодіння невідомими особами транспортним засобом ВАЗ 2104 седан 1990 року випуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 кузов(VIN-код) НОМЕР_2 ,про результати якої заявнику була надана відповідь 18.01.2017 р.

Зі змісту постанови Шевченківськог районного суду м.Запоріжжя від 07.06.2017 р.вбачається,що станом на 06.04.2017 р.спірний автомобіль перебував у користуванні ОСОБА_4 ,який,у свою чергу,в силу дружніх відносин,отримав його для короткочасної поїздки від ОСОБА_2 .

В судовому зсіданні свідок ОСОБА_4 показав,що транспортний засіб ВАЗ 2104 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 належав на праві власності ОСОБА_3 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 2013 ІНФОРМАЦІЯ_2 .,а за життя,приблизно 5-6 років тому,передав цей автомобіль у користування ОСОБА_2 в силу родинних відносин,зі слів ОСОБА_2 ,на підставі довіреності.У 2017 р.свідок брав цей автомобіль на кілька днів у ОСОБА_2 для поїздки на риболовлю,після чого повернув автомобіль останньому та про те,де наразі знаходиться цей автомобіль,йому невідомо.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Заперечуючи проти позову в судовому засіданні відповідач посилався,крім іншого,і на те,що під час оформлення ОСОБА_3 довіреності на його ім`я,за спірний автомобіль ним було передано власнику 8000 гр.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. В силу ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

На час розгляду справи жодними доказами не підтверджені заперечення відповідача про те,що між ним та власником спірного автомобіля ОСОБА_3 укладався будь-який цивільно-правовий договір,який був би законною підставою для законного володіння відповідачем цим автомобілем.

За встановлених обставин відповідачем не спростовані доводи позивача та надані ним докази про порушення законних прав та інтересів ОСОБА_1 як власника,тобто не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України).

Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України).

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Указана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За встановлених обставин суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ,скільки вона набула право власності на спірний автомобіль з передбачених законом підстав,в порядку спадкування,між нею як власником та відповідачем ОСОБА_2 немає договірних відносин щодо цього майна,так само як у відповідача ОСОБА_2 немає інших законних підстав для володіння автомобілем,що є власністю позивача.

На підставі ст.ст.16,317,321,383 ЦК України,ст. ст.12,13,76,81,141,258,259,265,274,279,353,355 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 транспортний засіб ВАЗ 2104 седан 1990 року випуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 кузов(VIN-код) НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_3

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 ,паспорт серія НОМЕР_4 ,виданий 19.12.1995 р.Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя Ю.А.Галущенко