Провадження № 2/750/169/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,

з участю: секретаря судового засідання Скакун М. Ю., позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в порядку загального позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

22.10.2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача аліментів на утримання двох малолітніх дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину), починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позову послався на фактичне припинення сімейних відносин з відповідачем та ухилення відповідача від матеріального утримання своїх дітей.

У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримав і наполягав на задоволенні; відповідач визнала позов у частині розірвання шлюбу, водночас зазначила, що отримує за місцем роботи мінімальну заробітну плату, а тому не має фінансової можливості сплачувати аліменти на утримання дітей у тому розмірі, який просить стягнути позивач.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 30.09.2009 року, при цьому мають двох спільних малолітніх дітей: дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 5, 11, 12).

Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Як випливає з пояснень сторін, з жовтня 2017 року подружжя проживає окремо; вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача.

Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Оскільки сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю їхній шлюб підлягає розірванню.

Згідно зі статтею 180 Кодексу батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина (частина третя статті 181 Кодексу).

В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоровя та матеріальне становище дитини;

2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

32) доведені стягувачам аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають значення.

Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За приписом частини першої статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову.

Оскільки малолітні діти сторін проживають разом із позивачем і знаходяться на його утриманні, а відповідач не надає позивачеві матеріальної допомоги на утримання дітей, вимога позивача про стягнення аліментів є такою, що ґрунтується на законі; одначе, враховуючи матеріальний стан відповідача, яка за місцем своєї роботи отримує мінімальну заробітну плату, суд вважає доцільним стягнути з неї аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу).

За таких обставин, предявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 81, 82, 141, 142, 258, 259, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_3, зареєстрований 30.09.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1848.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6; РНОКПП НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7; РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину) щомісячно, починаючи з 22.10.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6; РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів від дня його проголошення, через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя В. О. Коверзнев