н/п 2/490/3135/2019 Справа № 490/9246/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАИНИ

05 листопада 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого судді: Гуденко О.А., при секретарі Дудник Г.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ КБ «Приватбанк» 01 листопада 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 12.04.2007 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір, згідно умов якого останній отримав кредит в сумі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відмотків за користування кредитом. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер. На час його смерті разом з ним постійно проживала відповідач ОСОБА_1 . Таким чином, позивач вважає, що вона є спадкоємцем позичальника ОСОБА_2 , оскільки прийняла спадщину, до складу якої входять, в тому числі кредитні зобов`язання померлого позичальника, і в вустановлений законом строк не подала заяву про відмову від прийняття спадщини. Позивачем відповідачу 03.06.2018 було направлено листа з вимогою погашення боргу. Заборгованість погашена не була, тому позивач змушений звернутися до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 12.04.2007 року в сумі 12 259,09 грн. , яка складається з 12067,83 грн заборгованості за кредитом та 191,26 грн заборгованості за відсотками, а також понесені судові витрати.

26 лютого 2019 року надійшов відзив на позов від представника відповідача адвокатат Архипова Д.О., в якому відповідач зазначає, що позивачем не доведено наявність розміру заборгованості, а дже в надані заяві кредитний лімімт становлено на рівні 2900 грн, тоді як позивача нарахову заборгованість по тілу кредиту на 12067,83 грн . По-друге позивач втратив право вимоги , оскільки йому очевидно стало відомо про смерть позичальника 30.06.2014 року проте з претензією про сплату боргу до спадкоємців та нотаріуса саме за кредитом від 12.04.2007 року, а не від 12.03.2005 року - позивач не звертався взагалі. По-третє , у спадкоємців відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення , адже після смерті ОСОБА_2 , було відсутнє майно, яке перейшло у спадок до відповідачки.

01 квітня 2019 року надійшла відповідь на відзив , в якоу банк зазначає, що вперше ОСОБА_2 , став клієнтом банку та отримав картку з підписанням Анкети- заяви про приєднання до умов тпа правил надання банківських послуг - 28.03.2005 роу та отримав кредит у розмірі 15000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. І весь час дії картки позичальник користувався кредитними коштами, про що свідчить додана виписка з карткового кредитного рахунку ОСОБА_2 . Також вимога про погашення заборгованості була предявлена до спадкоємців через нотаруса у встановлений строк в липні 2014 року, аотже Банк не пропустив строк пред`явлення кредиторських вимог до спадкоємців померлого.

03 квітня 2019 року надійшли заперечення від представника відповідача адвоката Архіпова Д.О. щодо прийняття відповіді на відзив від позивача в зв`язку з порушенням строку на його подачу.

24 квітня 2019 року надійшли пояснення від позиваач, з яких слідує, що ним не пропущено строк на подання відповіді на відзив та уточненої позовної заяви, в якій він уточнює дату укладання кредитного договору з позичальником ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 27 червня 2019 роу про забезпечення доказів витребувано у Першої Миколаївської державної нотаріальної контори спадкову справу після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав письмову відповідь на відзив відповідача та додаткові письмові пояснення, в яких просив позовні вимоги задовольнити, розглянути справу у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Архипов Д.О. в судове засідання не з`явився, надав письмовий відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи без його участі, в якій у задоволенні позовних вимог просив відмовити. В обгрунтування своїх заперечень посилався як на пропуск позивачем спеціального річного строку для звернення до нотаріальної контори з претензією кредитора( адже наявна в матеріалах спадкової справи заява стосується зовсім іншого кредитного договору, а також просив застосувати і загальний трирічний строк позовної давності. Також зазначав, щзо позивачем не надано доказів того, що відповідачка прийняла спадкщину і вартість спадкового майна є в межах заборгованості спадкодавця.

Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 28.03.2005 року та 12.04.2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладений шляхом підписання Заяви про париєднання договір б/н на отримання кредиту у розмірі 2900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Згідно наданого позивачем розрахунку за кредитним договором б/н від 12.04.2007 року станом на дату смерті ОСОБА_2 утворилась заборгованість у розмірі 12259,09 грн.

Згідно ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1054, ч. 1 ст. 1048 ЦК України, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 608 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

У ст.1218 Цивільного кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті.

Зі смертю позичальника зобов`язання щодо повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються стст.1281 і 1282 ЦК.

Згідно зі ст.1282 ЦК спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці в спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника), за загальним правилом, переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком і боржником (який помер), після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями боржника й вирішуються в порядку положень ст.1282 ЦК.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.1282ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм ст. ст. 1281 та1282ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців.

Разом з тим, положення ст.1282ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст.1281ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені ст.1281ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в своїй постанові від 12.04.2017 в цивільній справі № 6-2962.

Оскільки боржник помер, то відповідати перед АТ КБ «ПриватБанк» на підставі ст.ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця мають спадкоємці у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Аналогічна позиція викладена в п.32 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Позивач в обґрунтування свого позову посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 постійно проживала разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, таким чином, на думку позивача вона прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника.

Однак, сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме вона є спадкоємцем, яка прийняла після померлого спадщину, аткож жожним чином не доводить обсяг та склад спадкового майна.

Так, з наданої представником відповідача інформаційної довідки Регіонального сервісного центру МВС у Миколаївській області вбачається, що відстуні відомості про реєстрацію за ОСОБА_2 ,, ІНФОРМАЦІЯ_3 станом на 05 квітня 2014 року транспортних засобів.

З наданої представником відповідача інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - право власності на нерхуоме майно за ОСОБА_2 не зареєстроване.

Відповідно до листа Першої Миколаївської державної нотаріальної контори вбачається, що 16.07..2014 року після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 була заведена спадкова справа № 407/2014 за претензією кредитора АТ КБ "Приватбанк", спадкоємці у встанволеному заокном порядк з заявами про прийняття спадщини по теперішній час не зверталися до нотаріуса.

З повідомлення Першої миколаївської державної нотаріальної контори вбачається, що Банк повідомлено про те, що по спадковій справі № 407/2014, яка заведена після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 заявлена претензія кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк» від 30.06.2014 року по якій ОСОБА_2 є боржником і має зобов`язання перед банком за кредитним договром б/н від 14 березня 2005 рорку на суму в розмірі 12488,78 грн. Інші спадкоємці з заяґвами про прийнтяття спадщини не зверталися.

22 травня 2018 року на адресу ОСОБА_1 , як спадкоємиці за законом, була направлено позивачем лист-претензію про те, що 14 березня 2005 року між ОСОБА_2 , та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договрі б/н та на теперішній час за позичальником рахується заборгованість у розмірі 12259,09 грн.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно із частиною сьомою статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені в чч.2 та 3 ст.1282 ЦК, оскільки в разі пропуску таких строків на підставі ч.4 ст.1281 ЦК кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених у ст.1282 ЦК, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд установлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора суду належить установити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК.

З огляду на принцип змагальності цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Позивач АТ КБ "ПриватБанк" не надав суду жодних доказів про те, що після смерті позичальника залишилось спадкове майно, в межах вартості якого спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора, відповідно до приписів ч. 1 ст. 1282 ЦК України, натомість відповідачем доведено, що відсутнє майно, яке вона прийняла як спадок і за рахунок якого слід погашати борги спадкодавця.

Таким чином, доказів, які б відповідали критеріям належності, допустимості, достатності та достовірності, прийняття ОСОБА_1 спадщини після померлого ОСОБА_2 позивачем не надано, а проживання відповідача за однією адресою з померлим на день відкриття спадщини не дають підстави для стягнення заборгованості, оскільки спадкоємець відповідає по боргам спадкодавця у розмірі отриманої спадщини, а у даному випадку відсутні відомості про наявність спадщини.

Крім того, суд враховує, що хоча позивачем і дотримано строк звернення з претезією кредитора, встановлений ст. 1281 ЦК України, проте щонайменше з 30.06.2014 року він дізнався про своє порушене право, проте до суду з позовом про повернення боргу позичальника за кредитним договором звернувся до спадкоємця лише в 31 жотвня 2018 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності за ст.257 ЦК України.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати позивача АТ КБ "ПриватБанк" відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 526, 608, 1216, 1218, 1231, 1281, 1282 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 15 листопада 2019 року.

Головуючий О.А. Гуденко