ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7425/18 Номер провадження 22-ц/814/2582/19Головуючий у 1-й інстанції Троцька А. І. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Абрамова П.С., Хіль Л.М.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянув в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтава Транс Авто»

на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17 квітня 2019 року у складі судді Троцької А.І.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтава Транс Авто», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування збитків,

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Полтава Транс Авто» про відшкодування збитків.

Позов мотивовано тим, що 15.05.2018 року о 10.10 год. на 238 км. автодороги М03 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , під його керуванням та напівпричепу GROENEWEGEN DRO-12-27, д.н.з. НОМЕР_2 , у складі автопоїзду DAF95XF, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої належний йому автомобіль зазнав механічних пошкоджень з вини водія ОСОБА_2 , який на той час перебував у трудових відносинах з ТОВ «Полтава транс авто».

Позивач вважає, що винними діями водія ОСОБА_2 йому завдані збитки, які він зазнав у зв`язку з пошкодженням його автомобіля в сумі 76687,63 грн. та витрати, які він мусить зробити для відновлення свого порушеного матеріального права (витрати на ремонтно-відновлювані роботи автомобіля), в сумі 75092,96 грн.

Посилаючись на наведене, позивач просив суд стягнути з ТОВ «Полтава транс авто» матеріальну шкоду, завдану йому, як власнику автомобілю Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , під час виконання працівником відповідача ОСОБА_2 своїх трудових обов`язків водія, в сумі 155 898,99 грн., яка складається з: 76 687,63 грн. - сума втрат, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням належного йому майна (розмір матеріального збитку, спричиненого йому внаслідок пошкодження автомобіля, з урахуванням втрати товарної вартості); 75 092,96 грн. - сума витрат, які він мусить зробити для відновлення свого порушеного матеріального права (витрати на ремонтно-відновлювані роботи належного йому автомобіля); 4118,40 грн. - сума витрат, які він зробив для відновлення свого порушеного матеріального права (грошова сума, сплачена за проведення експертного автотоварознавчого дослідження № 1315 від 30.07.2018 року), а також судовий збір в сумі 1559 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 17 жовтня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_2 .

Заочним рішенням цього суду від 17 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Полтава Транс Авто» на користь ОСОБА_1 76 687,63 грн. - матеріального збитку, спричиненого внаслідок пошкодження автомобіля, з урахуванням втрати товарної вартості та 4118,40 грн. за проведення експертного автотоварознавчого дослідження.

Вирішено питання судових витрат. Стягнуто з ТОВ «Полтава Транс Авто» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1517, 80 грн.

Рішення мотивовано тим, що вина водія автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді відсутня, дії водія автопоїзду DAF95XF, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.10.1. та п.10.9. Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинному зв`язку із даною пригодою, доказів протилежного ним не надано, а тому права позивача на відшкодування матеріальної шкоди підлягають захисту.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 01 серпня 2019 року у задоволенні заяви ТОВ «Полтава Транс Авто» про перегляд заочного рішення відмовлено та роз`яснено порядок оскарження заочного рішення в загальному порядку.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник відповідача ТОВ «Полтава Транс Авто» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи скарги ґрунтуються на тому, що ТОВ «Полтава Транс Авто» є неналежним відповідачем у справі, оскільки застрахувало цивільну відповідальність в ПрАТ Страхова компанія «УНІКА» та збитки, завдані забезпеченим транспортним засобом в межах страхової суми підлягають відшкодуванню страховиком, який в порушення норм процесуального права не був залучений до участі в справі.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку по задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

По справі встановлено, що 05 травня 2018 року о 10 год. 10 хв. на 234 км. автодороги «Київ-Харків-Довжанський» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 та напівпричепу GROENEWEGEN DRO-12-27, д.н.з. НОМЕР_2 , у складі автопоїзду DAF95XF, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Постановою Хорольського районного суду Полтавської області від 15.06.2018 року провадження у справі № 548/955/18 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказаною постановою суду на підставі висновку експертного дослідження судового експерта Шевченка С.Ф. Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України № 6/10.1/36 від 23.05.2018 року встановлено, що з технічної точки зору в дорожній обстановці, що склалася, дії водія автопоїзду DAF95XF, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.10.1. та п.10.9. Правил дорожнього руху, що знаходиться в причинному зв`язку із даною пригодою; в діях водія автомобілю Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 з технічної точки зору, не вбачається невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які б знаходилися в причинному зв`язку із даною пригодою.

Водій ОСОБА_2 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди виконував трудові обов`язки у ТОВ «Полтава транс авто», що сторонами по справі не заперечується.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса № 1315 вартість матеріального збитку, спричинено власнику автомобіля «Volkswagen-Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску ( ОСОБА_4 ), внаслідок ДТП, що сталася 15.05.2018 року, станом на 21.07.2018 становить 76687,63 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що завдані позивачу збитки працівником ТОВ «Полтава Транс Авто» під час виконання ним трудових обов`язків мають бути відшкодовані роботодавцем винної у ДТП особи на підставі частини другої статті 1187, статті 1172 ЦК України.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду з такими висновками суду першої інстанції погодитись не може з огляду на наступне.

За загальними правилом частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Разом з тим, згідно статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, несе зобов`язання по відшкодуванню завданої нею шкоди лише у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) - в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (пункт 72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц).

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 752/16797/14-ц (пункт 62).

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Встановлено, що належні ТОВ «Полтава Транс Авто» транспортні засоби - автомобіль DAF95XF, д.н.з. НОМЕР_3 та напівпричіп GROENEWEGEN DRO-12-27, д.н.з. НОМЕР_2 на час події 15.05.2018 року були забезпечені договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними із ПрАТ «СК «УНІКА» (поліси № АК/8058159 від 14.11.2017 року та № АК/8606440 від 15.03.2018 року відповідно).

За умовами укладених договорів страхування цивільно-правової відповідальності ПрАТ «СК «УНІКА» взяло на себе обов`язок у межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником - ТОВ «Полтава Транс Авто» іншій особі внаслідок експлуатації забезпечених транспортних засобів в межах страхової суми (ліміту відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, - по 100 тис. грн. на одного потерпілого.

17.05.2018 року ТОВ «Полтава Транс Авто» подало заяву до ПрАТ «СК «УНІКА» про виплату страхового відшкодування згідно договору страхування № 8606440 за страховим випадком, що стався за участю забезпеченого транспортного засобу напівпричепу GROENEWEGEN DRO-12-27, д.н.з. НОМЕР_2 та автомобілю «Volkswagen-Golf», д.н.з. НОМЕР_1 водія ОСОБА_3 .

У постанові від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (пункт 72 вказаної постанови).

Даний спір виник щодо відшкодування позивачеві шкоди, завданої пошкодженням його автомобіля під час ДТП, проте позовні вимоги ОСОБА_1 заявлено лише до ТОВ «Полтава Транс Авто», як до юридичної особи, працівником якої завдано шкоду.

Вимоги до страховика - ПрАТ «СК «УНІКА» позивач не заявляв та за виплатою страхового відшкодування не звертався.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції не взяв до уваги, що спірні правовідносини ґрунтуються не лише на деліктних зобов`язаннях винної особи відшкодувати в повному обсязі шкоду, завдану майну фізичної особи внаслідок неправомірних дій (стаття 1166 ЦК України), але й на договірних правовідносинах страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, згідно яких відповідальність страхувальника є субсидіарною, тобто додатковою до відповідальності страховика.

Відповідно до статті 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Особиста думка позивача, що подія, яка сталася 15.05.2018 року за участю забезпеченого ПрАТ «СК «УНІКА» транспортного засобу, не є страховим випадком, не свідчить про те, що у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування.

Обставин, за яких відповідно до Закону шкода не відшкодовується страховиком або МТСБУ, по справі не встановлено та суду не доведено.

Наявність спору між сторонами щодо відшкодування втрати товарної вартості автомобілю позивача, що визначена експертом у розмірі 1594,67 грн. по справі не встановлено.

За змістом статей 15 та 16 ЦК України, статей 4 та 5 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

З огляду на вказане колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскільки стягнута судом першої інстанції сума матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля позивача охоплюється лімітом відповідальності ПрАТ «СК «УНІКА», у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Полтава Транс Авто» слід відмовити.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтава Транс Авто» - задовольнити.

Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17 квітня 2019 року - скасувати та постановити у справі нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтава Транс Авто», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування збитків - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: П.С. Абрамов

Л.М. Хіль