Справа № 357/5848/19
У Х В А Л А

"31" травня 2019 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Л. М. розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про повернення авансу.

Одночасно з позовною заявою до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій позивачка вказує на те що, невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , належної на праві власності відповідачці, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Оглянувши подану заяву суд вказує на таке.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2,3 ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

За змістом ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Заяву про забезпечення позову передано судді 04 жовтня 2018 року.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для застосування заходів забезпечення позову, виходячи з доказів наданих заявником на підтвердження заявлених вимог, суд вказує на таке.

Забезпечення позову це вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Разом з тим, вжиття заходів забезпечення позову є правом, а не обов`язком, суду, тому для застосування таких заходів законодавець покладає на позивача низку процесуальних обов`язків, неналежне виконання яких виключає можливість застосування судом відповідних заходів.

Відповідно до ч.1,2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В даному випадку, на позивача покладено обов`язок довести ту обставину, що невжиття визначених представником позивача у заві заходів, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Позивачка вказує на ризик відчуження відповідачкою кв АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 , однак таке твердження спростовується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.05.2019 року, де зазначено, що за вказаним об`єктом нерухомості приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. зареєстровано обтяження у виді іпотеки. Тому, твердження позивачки про можливість відчуження відповідачкою зазначеної квартири спростовується наявними в матеріалах справи доказами. Інших доводів на підтвердження необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивачка не навела.

Відповідно до п.4 постанови пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Між сторонами дійсно виник спір, однак позивачка не обґрунтувала необхідність застосування обраного нею заходу забезпечення позову. Позивачка не врахувала, що ціна позову визначена нею у позовній заяві складає 13 500,00 грн., тому накладення арешту на квартиру очевидно не співмірно з заявленими позовними вимогами.

З врахуванням встановлених обставин в межах наданих доказів, суд вважає подану заяву не мотивованою, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Враховуючи все наведене та керуючись ст.ст.149 -153 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви позивачки ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяЛ. М. Кошель