Справа №173/2036/18
Провадження №2/173/201/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої: - судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в м. Верхньодніпровську цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

28.08.2018 року до суду звернувся позивач АТ КБ «Приватбанк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

25.09.2018 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.09.2018 року відкрите провадження по цивільній справі та справу призначено до розгляду в спрощенному провадженні без виклику сторін на 11.01.2019 року.

11.01.2019 року справа розглядалась у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за укладеним кредитним договором № б/н від 17.08.2012 року, яка виникла станом на 30.06.2018 року в загальній сумі 110 728,86 грн., яка складається з наступного:

- 7 981,46 грн., заборгованість за кредитом.

- 102 747,40 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом

А також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву б/н від 17.08.2012 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3 п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання Банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (Збільшити або зменшити) кредитний ліміт.

Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг.

Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачено п. 2.1.1.5.7 Договору

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін в формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та Угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідач своєчасно не надала банку грошові кошти на погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що відображено у Розрахунку заборгованості за договором.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 станом на 30.06.2018 року має заборгованість 110 728,86 грн., яка складається з наступного:

- 7 981,46 грн., заборгованість за кредитом.

- 102 747,40 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом

Вказану суму заборгованості відповідач не сплачує в добровільному порядку, що й стало підставою звернення до суду.

Судове засідання проводилося в спрощеному провадженні без виклику сторін.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається між сторонами виник спір з кредитних правовідносин.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг та підписала заяву б/н від 17.08.2012 року згідно якої отримала кредит у розмірі 8 000,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

21 травня 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства», зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише має правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадський формувань, повязаних зі зміною назви.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Судом встановлено, що підписана відповідачем заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Таким чином відповідач підтвердив свою згоду на укладення кредитного договору та кредитний договір, шляхом складання зазначених вище документів, був укладений у належній письмовій формі.

Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачено п. 2.1.1.5.7 Договору.

Крім того, судом встановлено, що сторони уклали договір про приєднання, керуючись ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін в формулярах або інших стандартних формах, який можу бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) та оплатити винагороди банку.

Уклавши із акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, ОСОБА_1 порушила договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача на 30.06.2018 року складає: 110 728,86 грн., яка складається з наступного:

- 7 981,46 грн., заборгованість за кредитом.

- 102 747,40 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даними договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Доказів повернення кредиту на час розгляду справи судом сторонами не надано, тому суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача у відповідності із обраним ним способом захисту порушених прав, який передбачений ст. 16 ЦК України та з яким погоджується суд. А саме про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по кредиту та відсотках, так як така відповідальність передбачена умовами кредитного договору і відповідач підписавши заяву на отримання кредитних коштів та отримавши кредитні кошти погодився з нею.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за укладеним з позивачем кредитним договором б/н від 17.08.2012 року, яка станом на 30.06.2018 року складає: 110 728,86 грн., яка складається з наступного:

- 7 981,46 грн., заборгованість за кредитом.

- 102 747,40 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що позов задоволено в повному обсязі, а тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

На основі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК (49094 м. Дніпро вул. Набережна Перемоги. 50. Код р/р 3111, МФО 305299) 110 728 грн. 86 коп., - заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.08.2012 року, яка складається з наступного:

- 7 981,46 грн., заборгованість за кредитом.

- 102 747,40 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК (49094 м. Дніпро вул. Набережна Перемоги. 50. Код р/р 3111, МФО 305299) 1762 грн., на відшкодування понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до судової палати з цивільних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення апеляційного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 11.01.2019 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 11.01.2019 року

Оприлюднене року 15.01.2019 року

Рішення набирає законної сили 12.02.2018 року