Справа № 617/55/18
Провадження № 8/617/14/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 листопада 2019 року Вовчанський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Глоби М.М.,

за участю секретаря судового засідання Борщ Л.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 14 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в обґрунтування якого зазначив, що 14 листопада 2017 року о 12 год. 00 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Духовній в м. Вовчанську Харківської області, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожніх обставин, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на стоячий автомобіль марки «DAEWOO NUBIRA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під його керуванням, внаслідок чого транспортні засоби зазнали пошкоджень. Вина ОСОБА_2 у вказаній дорожньо-транспортній пригоді була встановлена постановою Вовчанського районного суду Харківської області від 01 грудня 2017 року. Згідно із звітом про вартість матеріального збитку від 28 листопада 2017 року завдані збитки становлять суму у розмірі 71 475 грн. 00 коп. Зазначає, що автомобіль належить відповідно до свідоцтва про реєстрацію ОСОБА_3 , але відповідно до довіреності, посвідченої 10 січня 2018 року йому було надано право розпорядження та експлуатування автомобілем у тому числі право отримувати відшкодування заподіяної шкоди. Вважає, що внаслідок пошкодження транспортного засобу, йому була завдана моральна шкода, яку оцінює в 5000 грн. 00 коп. Також ним були понесені витрати на проведення звіту про вартість матеріального збитку у розмірі 1000 грн. 00 коп., витрати на послуги адвоката у розмірі 6000 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 746грн. 75 коп. ОСОБА_2 в добровільному порядку не відшкодував завдану шкоду. Просив стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 71 475 грн. 00 коп., моральну шкоду - 5000 грн. 00 коп., суму сплаченого судового збору - 746 грн. 75 коп., витрат за проведення звіту про вартість матеріального збитку - 1000 грн. 00 коп. та витрат на правову допомогу - 6000 грн. 00 коп. Під час судового розгляду позовні вимоги уточнив, просив також додатково стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 3 200 грн. 00 коп.

14 березня 2019 року Вовчанським районним судом Харківської області ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 17692 грн. 63 коп. -матеріальної шкоди, 2000 грн. 00 коп. - моральної шкоди, 4479 грн. 19 коп. - судових витрат, та на корись держави судовий збір у розмірі 650 грн. 80 коп.

Рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 14 березня 2019 року набрало законної сили, на його виконання, судом видано виконавчий лист № 617/55/18, 06 травня 2019 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 14 березня 2019 року за нововиявленими обставинами. В обґрунтування заяви зазначає, що 05 липня 2019 року ним отримано поштою ухвалу про відкриття провадження по справі № 617/938/19 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) до нього про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування потерпілій особі ОСОБА_1 матеріальної шкоди в сумі 14246 грн. 39 коп., яка виплачена відповідно до платіжного доручення № 909764 від 02 липня 2018 року. Суму матеріальної шкоди та витрати на залучення аварійного комісара він має відшкодувати МТСБУ. До участі у справі за позовом ОСОБА_1 , МТСБУ в якості третьої особи залучено не було. Про обставину, що ОСОБА_1 під час розгляду справи було відшкодовано матеріальну шкоду, а саме 02 липня 2018 року, суду та іншим учасникам справи він не повідомив. Вказана обставина є істотною при вирішенні спору про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди і не була відома йому та суду під час розгляду справи, тому вважає, що дана обставина є нововиявленою і рішення по даній справі підлягає перегляду з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України. ОСОБА_1 отримав страхове відшкодування в розмірі 14246 грн. 39 коп., із клопотанням про залучення МТСБУ до справи в якості третьої особи не заявив, розмір завданої шкоди в судовому провадженні за участю страховика не оскаржував, тобто його дії свідчать про те, що йому відшкодовано матеріальну шкоду у повному обсязі і він погодився із розміром цієї шкоди, визначеної страховиком. Він не можу нести подвійну відповідальність, одночасно відшкодовуючи шкоду власникові ТЗ та МТСБУ розмір страхового відшкодування, тому в цій частині судове рішення підлягає скасуванню.

Просив скасувати рішення суду від 14 березня 2019 року в частині стягнення з нього матеріальної шкоди в розмірі 17692 грн. 63 коп., та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до ч. 2 ст. 426 ЦПК України, справа про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами або виключними обставинами розглядається у суді першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

ОСОБА_1 у судовому засіданні проти перегляду рішення суду від 14 березня 2019 року за нововиявленими обставинами заперечував. Зазначив, що після ДТП, яка сталася 14 листопада 2017 року, звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. 02 липня 2018 року ним отримано 14246 грн. 36 коп. страхового відшкодування, що становить 30 % шкоди. Страховиком йому роз`яснено про право звернення суду з цивільним позовом про стягнення з ОСОБА_2 відшкодування 70 % шкоди. Про відшкодування МТСБУ страхового відшкодування у розмірі 14246 грн. 36 коп. він повідомляв ОСОБА_2 та суд під час розгляду справи. Просив відмовити у перегляді рішення суду від 14 березня 2019 року.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належними чином, надав суду заяву про підтримання заявлених ним вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами або виключними обставинами.

Згідно зі змістом ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Як на нововиявлену обставину заявник посилається на те, що ОСОБА_1 під час розгляду справи 617/55/18, МТСБУ було відшкодовано 02 липня 2018 року матеріальну шкоду у розмірі 14246 грн. 39 коп., що йому та суду не було відомо.

Як встановлено судом та не заперечувалось ОСОБА_1 у судовому засіданні, у березні 2018 року він звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП, у квітні 2018 року ним до МТСБУ надана заява про виплату страхового відшкодування, а саме матеріальної шкоди, спричиненої ДТП 14 листопада 2017 року, з вини ОСОБА_2 .

Відповідно до Наказу МТСБУ № 6302 від 27 червня 2018 року з фонду захисту потерпілих ОСОБА_1 по справі № 49358 за шкоду заподіяну ДТП вирішено сплатити 14246 грн. 39 коп.

Платіжним дорученням № 909764 від 02 липня 2018 року підтверджується факт виплати МТСБУ ОСОБА_1 у розмірі 14246 грн. 39 коп., згідно наказу № 6302 від 27 червня 2018 року (а.с. 158).

12 червня 2019 року МТСБУ звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування у розмірі 14987 грн. 19 коп., з яких 14246 грн. 39 коп. матеріальна шкода завдана ОСОБА_1 внаслідок ДТП, яка відбулася 14 листопада 2017 року о 12 год. 10 хв. по вул. Духовній в м. Вовчанську Харківської області за участю автомобіля «Деу», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та 740 грн. 80 коп. витрат на залучення аварійного комісара.

Ухвалою суду від 26 червня 2019 року відкрито провадження по вказаній справі.

Як вбачається з даних листа поштових відстежень, копія ухвали про відкриття провадження отримана ОСОБА_2 05 липня 2019 року, тобто є датою коли він дізнався про нововиявлену обставину, а саме відшкодування МТСБУ ОСОБА_1 страхового відшкодування.

Разом з тим, суд не приймає доводи ОСОБА_1 про повідомлення ним про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 14246 грн. 39 коп. суд та ОСОБА_2 під час розгляду справи, оскільки вони спростовуються матеріали справи та звукозаписами судових засідань по вказаній справі. Тобто посилання ОСОБА_1 на відсутність нововиявленої обставини, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, суд вважає не обґрунтованою.

Зазначене дає підстави вважати, що під час розгляду судом справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, ухвалення рішення від 14 березня 2019 року, судом не були встановлені обставини відшкодування МТСБУ ОСОБА_1 матеріальної шкоди, спричиненої ДТП 14 листопада 2017 року з вини ОСОБА_2 у розмірі 14246 грн. 39 коп., оскільки не були відомі ні суду, ні ОСОБА_2 , тому суд її вважає нововиявленою, а тому заява ОСОБА_2 про перегляд рішення суду від 14 березня 2019 року підлягає задоволенню.

У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених ч. 2, п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 423 ЦПК України, та скасування судового рішення, що переглядається, суд ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду.

Аналізуючи зазначене, суд приходить до висновку, що рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 14 березня 2019 року необхідно переглянути з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Як встановлено під час судового розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, 14 листопада 2017 року о 12 год. 00 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Духовній в м. Вовчанську Харківської області, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожніх обставин, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на автомобіль марки «DAEWOO NUBIRA» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби зазнали пошкоджень.

Відповідно до постанови Вовчанського районного суду Харківської області від 01 грудня 2017 року, винуватим у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди був визнаний ОСОБА_2 .

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, яка визначає підстави звільнення від доказування, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (чи бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тобто, наявність вини в діях ОСОБА_2 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 14 листопада 2017 року, встановлена і не підлягає доказуванню.

На обґрунтування вимог про відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_1 суду надана фотокопія звіту вартості матеріального збитку автомобіля марки «DAEWOO NUBIRA» реєстраційний номер НОМЕР_2 від 29 листопада 2017 року, виконаного Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , в якому вартість матеріальної шкоди, завданої власнику колісного транспортного засобу марки «DAEWOO NUBIRA» реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 71475 грн. 00 коп. (а.с. 9-32).

Згідно з даними висновку судової автотоварознавчої експертизи № 5769 від 02 серпня 2018 року, проведеної судовим експертом ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «DAEWOO NUBIRA» реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, станом на момент проведення експертизи, складає 17692 грн. 63 коп. (а.с. 90-99).

Звіт вартості матеріального збитку автомобіля марки «DAEWOO NUBIRA» реєстраційний номер НОМЕР_2 від 29 листопада 2017 року, виконаний фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , з економічної точки зору судом визнано необґрунтованим та неприйнятим.

Як зазначив ОСОБА_1 , згідно платіжного доручення від 02 липня 2018 року йому сплачено страхове відшкодування МТСБУ у розмірі 14246 грн. 39 коп.

Щодо посилання ОСОБА_1 про відшкодування МТСБУ матеріальної шкоди у розмірі 14249 грн. 39 коп. є частковим страховим відшкодуванням у розмірі 30 % та вимоги про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди у судовому порядку є іншим відсотком, що не дорівнює 70 % до повного відшкодування, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника.

Стаття 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Як встановлено судом, МТСБУ здійснило регламентну виплату ОСОБА_1 03 липня 2018 року у розмірі 14246 грн. 39 коп.

Відповідно до висновку експерта № 5769 від 02 серпня 2018 року судової автотоварознавчої експертизи, вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Daewoo Nubira», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, станом на момент проведення експертизи становить 17692 грн. 63 коп.

Тобто ОСОБА_1 03 липня 2018 року було отримано страхове відшкодування на підставі рішення МТСБУ, що дає підстави вважати, що ним визнавався розмір страхового відшкодування на підставі проведеного на замовлення МТСБУ звіту, в час виплати страхового відшкодування Вовчанським районним судом Харківської області розглядалась справа за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення саме матеріальної шкоди, а також моральної шкоди, отриманих в наслідок вищезазначеного ДТП, про здійснення на його користь виплати суду та ОСОБА_2 не повідомлено. Вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Daewoo Nubira», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, визначена у висновку судової автотоварознавчої експертизи, призначена під час розгляду судом справи за позовом ОСОБА_1 містить розмір відшкодування станом на момент проведення експертизи, тобто 02 серпня 2018 року та становить 17692 грн. 63 коп.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Але він на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав, тобто у разі недостатності страхової виплати.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за ново виявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 03 липня 2018 року отримав страхове відшкодування у розмірі 14246 грн. 39 коп., ліміт відповідальності, встановлений ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у межах 50 тисяч гривень перевищено не було, звертаючись до суду з позовом просив стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП з підстав невідшкодування її ОСОБА_2 , про отримання виплат від МТСБУ суду не повідомив, тому суд вважає за необхідне скасувати рішення ухвалене 14 березня 2019 року.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у частині стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди необхідно відмовити у повному обсязі.

Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Під час судового розгляду встановлена наявність завданої моральної шкоди позивачу, яка полягала у моральних стражданнях внаслідок протиправних дій відповідача, оскільки пошкодження автомобіля, який перебуває у розпорядженні позивача призвело до зміни способу його життя, необхідністю проведення відновлювального ремонту автомобіля, захисту своїх інтересів. Між шкодою і протиправним діянням ОСОБА_2 , які полягали в порушені Правил дорожнього руху України та наступному пошкодженні транспортного засобу, наявний причинний зв`язок та вина останнього в її заподіянні. Протиправні дії відповідача явились причиною пошкодження автомобіля, який перебуває у розпорядження позивача, наслідком чого є завдання моральної шкоди. Тому суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для відшкодування заданої позивачу діями відповідача моральної шкоди.

Згідно роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України, з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року).

Враховуючи наведене, розмір відшкодування суд визначає виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивача, характеру психологічної травми, яку він отримав у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу та захистом своїх прав та інтересів, а тому суд вважає достатнім стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування завданої моральної шкоди 2000 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3, ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням спеціалістів, експертів та проведенням експертизи.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, якими встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі договорів про надання правової допомоги від 14 листопада 2017 року та 05 лютого 2018 року ОСОБА_1 була надана правова допомога Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Вілеон» (а.с. 48, 112).

Витрати на надання правової допомоги відповідно до Додаткової угоди від 14 листопада 2017 року становить 6000 грн. 00 коп., та 3200 грн. 00 коп., які сплатив відповідач, що підтверджується відповідними фотокопіями платіжного доручення № 16 від 05 січня 2018 року та квитанції № 19180891 від 26 листопада 2018 року відповідно (а.с. 52, 121).

Так, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 240 грн. 60 коп. ( 2000 грн. 00 коп. х (6000 грн. 00 коп. + 3200 грн. 00 коп.) / (71475 грн. 00 коп. + 5000 грн. 00 коп.)) за надання професійної правничої допомоги.

Вартість витрат на проведення звіту вартості матеріального збитку від 29 листопада 2017 року, виконаного Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 становить 1 000 грн. 00 коп., сплачена позивачем відповідно до фотокопії платіжного доручення № 13 від 30 листопада 2017 року (а.с. 47).

Вартість витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи № 5769 від 02 серпня 2018 року, проведеної судовим експертом ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, становить 4 004 грн. 00 коп., сплачена позивачем відповідно до платіжного доручення № 24 від 03 липня 2018 року (а.с. 83).

Крім того, ОСОБА_1 сплачена вартість направлення на адресу відповідача телеграми на виконання клопотання експерта, яка становить 220 грн. 80 коп. (а.с. 79).

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 136 грн. 64 коп. (2000 грн. 00 коп. х (1000 грн. 00 коп. + 4004 грн. 00 коп. + 220 грн. 80 коп.) / (71475 грн. 00 коп. + 5000 грн. 00 коп.)) за витрати, пов`язані із залученням спеціаліста, експерта та проведенням експертизи.

При зверненні ОСОБА_1 із позовними вимогами до ОСОБА_2 , сплаті підлягала сума у розмірі 1415 грн. 55 коп. Враховуючи, що позивачем було сплачено відповідно до квитанції 764 грн. 75 коп., з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, з ОСОБА_2 на його користь підлягає стягненню 764 грн. 75 коп.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню понесені судові витрати в розмірі 1141 грн. 99 коп. (240 грн. 60 коп. + 136 грн. 64 коп. + 764 грн. 75 коп.).

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 650 грн. 80 коп. (1415 грн. 55 коп. 764 грн. 75 коп.).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в даній справі, суд враховує, що ОСОБА_2 ухвалою суду від 01 серпня 2019 року відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі, тому відповідно до ч. 2 ст. 136 ЦПК України з урахуванням задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 150 % від суми, яка підлягала оплаті із зверненням до суду з позовом - 2123 грн. 33 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 81, 141, 263-265, 423, 429 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 14 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 14 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму понесених судових витрат в розмірі 1141 (одна тисяча сто сорок одна) грн. 99 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір в розмірі 650 (шістсот п`ятдесят) грн. 80 коп.

Сягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 2123 (дві тисячі сто двадцять три) грн. 33 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду до або через Вовчанський районний суд Харківської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Представник позивача Вишневецька Тетяна Анатоліївна, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Суддя -