Провадження № 2-з/522/809/19
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

25 листопада 2019 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адв. ОСОБА_2 про забезпечення позову, поданої до подання позову,

ВСТАНОВИВ:

До суду 20.11.2019 року надійшла заява представника ОСОБА_1 адв. ОСОБА_2 , згідно якої просив до подання позовної заяви забезпечити позов шляхом заборони ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» припиняти надання послуг із водовідведення гр.. ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за договором про надання послуг водопостачання та водовідведення №2628/3 від 21.06.2017 року з підстав не оплати нарахованої плати за скид понаднормативно стічних вод у систему каналізації м. Одеси у розмірі 45 398,18 грн..

В обґрунтування поданої заяви представник посилався, що предметом майбутнього позову будуть вимоги щодо визнання дій ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» із нарахування ОСОБА_1 боргу за послуги із постачання та водовідведення холодної води у приміщені за адресою АДРЕСА_2 , за період із 2016 року по 20 травня 2019 року. Посилався на те, що ОСОБА_1 отримала лист ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» від 25.10.2019 року №8825/3ки, за яким їй було донараховано заборгованість (у п`ятикратному розмірі) за понаднормове відовідведення у розмірі 45 398,18 грн. за період із 2016 року по 20 травня 2019 року. Із вказаною суму заборгованості не згодні та посилався на те, що у листі ТОВ «Інфокс» вказано, що заборгованість нараховано згідно Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затв. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 року №316, які набрали дії 02.02.2018 року, та що на думку представника суперечить вимог ст. 58 Конституції України. Також вказував, що дані Правила поширюються на суб`єктів господарювання, юридичних осіб та ФОП, у свою чергу ОСОБА_1 не є суб`єктом підприємницької особи або самозайнятою особою. У листі від 25.10.2019 року ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» також вказано, що ОСОБА_1 , починаючи із 07.11.2019 року може бути позбавлена послуг водовідведення, тому з метою недопущення порушень прав заявниці вважає за необхідне звернутись до суду з даною заяву.

Матеріали заяви суддя отримала 21.11.2019 року.

У відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, подане клопотання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що право на доступ до суду повинно бути реальним та ефективним.

Зокрема, ЄСПЛ зазначав: «Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава учасниця Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі і процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити, щоб судовий процес перетворився в безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимогам, так як доступ до правосуддя повинен бути не тільки фактичним, а й реальним» (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, повинен бути достатнім для забезпечення права людини на суд, враховуючи принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в його права».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Згідно копії паспорту ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 05.12.2001 року, остання зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.11.2019 року, ОСОБА_1 є власником 341/1000 частин нежитлової будівлі, пл.. 1713,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 (у володінні та користуванні останньої знаходиться частина ливарного цеху літ. «В», пл.. 579,9 кв.м., 341/1000 частині мостіння-І, 341/1000 огородження №1,2).

Згідно листа ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» від 25.10.2019 року №8825/3ки, ОСОБА_1 повідомлено, що останній донараховано заборгованість (у п`ятикратному розмірі) за понаднормове відовідведення за адресою АДРЕСА_2 , у розмірі 45 398,18 грн. за період із 2016 року по 20 травня 2019 року.

Згідно поданої заяви, представник заявника просить забезпечити позов шляхом заборони ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» припиняти надання послуг із водовідведення гр.. ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за договором про надання послуг водопостачання та водовідведення №2628/3 від 21.06.2017 року.

Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Між тим, із матеріалів заяви не вбачається підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки зазначені докази, які підтверджують, що права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову, чи може призвести до ускладнення виконання можливого рішення суду.

Окрім того, суд вбачає, що листі ТОВ «Інфокс» від 21.10.2019 року оговорено, що товариство вимушене буде припинити надання послуг водопостачання з 07.11.2019 року і як вбачається з листа за адресою нежитлової будівлі, а не за місце проживання ОСОБА_1 ..Суд вбачає, що дана заява про забезпечення позову була подана до суду 20.11.2019 року, доказів із приводу того, що було зупинено водопостачання ОСОБА_1 суду не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, так як вважає доводи такої недостатніми та не доведеними належними засобами, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адв. ОСОБА_2 про забезпечення позову, поданої до пред`явлення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Приморського районного суду м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Л.В. Домусчі