Ухвала

21 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 711/8441/18

провадження № 61-20466ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Хорошого Івана Валентиновича на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 травня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення франшизи та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про визначення ступеню вини водіїв у дорожньо-транспортній пригоді та стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 частину збитків, що не відшкодована страховиком, франшизу в розмірі 1 000 грн та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 липня 2018 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Черкаської області від 24 липня 2018 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Відповідальність ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус». Відповідно до полісу АК 4424416 ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів, розмір франшизи становить 1 000 грн. Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням франшизи. Розмір франшизи підлягає стягненню з відповідача як винної особи. Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому завдано моральної шкоди, яка полягала в знищенні майна та шкоді, заподіяній здоров`ю, яку він оцінює в розмірі 5 000 грн. Враховуючи наведене, позивач просив позов задовольнити.

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», в якому, з урахуванням уточнених позовним вимог, просив визначити ступінь вини водіїв у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 11 березня 2018 року о 15 год. 20 хв. в м. Черкаси, на перехресті вул. Б. Хмельницького - Надпільна, ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , яка становить 50 %, а ступінь вини водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Subaru Outback», державний номерний знак НОМЕР_2 становить 50 %; стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» збитки в розмірі 75 098,67 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що для визначення розміру відшкодування необхідно визначити ступінь вини водіїв у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 11 березня 2018 року о 15 год. 20 хв. в м. Черкаси, на перехресті вул. Б. Хмельницького - Надпільна, а саме ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , та ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Subaru Outback», державний номерний знак НОМЕР_2 . Враховуючи той факт, що відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення складено не було, питання про порушення ним вимог ПДР України також не досліджувалося. Вказане не свідчить про відсутність порушень ПДР України водієм ОСОБА_2 та про наявність причинно-наслідкового зв`язку між його неправомірними діями та настанням дорожньо-транспортної пригоди. В разі недопущення ОСОБА_2 порушень ПДР України, дорожньо-транспортна пригода не сталася б, а тому вважає, що ступінь вини кожного з водіїв у відсотковому співвідношенні становить 50/50 відсотків. Враховуючи обґрунтованість його вимог щодо ступеня вини кожного із водіїв у відсотковому співвідношенні 50/50 відсотків, а також те, що відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», з товариства слід стягнути 50 % від розміру завданої йому шкоди. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 27 червня 2018 року № 052/18 розмір матеріальних збитків, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля «Subaru Outback» ОСОБА_1 , становить 230 208,76 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 150 194,34 грн. Враховуючи його позовну вимогу про встановлення ступеня вини водіїв у співвідношенні 50/50 відсотків, то відшкодуванню підлягає 75 098,67 грн, які з урахуванням ліміту страхового відшкодування полісу обов`язкового страхування ОСОБА_2 у розмірі 100 000 грн, підлягає стягненню саме із страховика. Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просив позов задовольнити.

Придніпровський районний суд м. Черкаси рішенням від 17 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року, позов ОСОБА_2 задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 франшизу в розмірі 1 000 грн та в рахунок відшкодування моральної шкоди 3 000 грн. Вирішив питання про розподіл судових витрат. В решті позову відмовив. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовив.

13 листопада 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Хороший І. В. подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 травня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року і ухвалити нове рішення, яким зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити, а в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб обчислюється станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що у 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2019 року (на час подання касаційної скарги) - 1 921 грн.

Предметом первісного позову у цій справі є вимоги про стягнення франшизи в розмірі 1 000 грн та моральної шкоди в розмірі 5 000 грн, та зустрічного позову серед інших вимог є стягнення збитків у розмірі 75 098,67 грн, що станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн х 100 = 192 100 грн).

Тобто в указаній частині справа № 711/8441/18 є малозначною в силу вимог пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України і окремого визнання її такою не потребує.

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюється й на стадію касаційного провадження.

Предметом зустрічного позову в цій справі є також вимога про визначення ступеню вини водіїв у дорожньо-транспортній пригоді.

Справу в цій частині вимог Верховний Суд вважає незначної складності, а тому такою, яка може бути визнана судом малозначною.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню. Не містить таких посилань і касаційна скарга та додані до неї матеріали.

Верховний Суд також врахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» («Азюковська проти України») рішення від 09 жовтня 2018 року.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Зазначення у постанові Черкаського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки справа є малозначною, а тому ухвалені у ній судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктами 1, 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Хорошого Івана Валентиновича на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 травня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення франшизи та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про визначення ступеню вини водіїв у дорожньо-транспортній пригоді та стягнення збитків.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев