Провадження №: 2/755/6936/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

"11" січня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

у с т а н о в и в:

30.11.2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою суду від 07.12.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення виявлених недоліків позовної заяви - не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Зокрема, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху було зазначено, що з метою надання суду можливості вирішити питання про відкриття провадження у справі позивачу слід надати суду документ, який підтверджує сплату судового збору у розмірі 704,80 грн. у строк не більше десяти днів від дня вручення позивачу цієї ухвали суду, або надати суду документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За наявними в матеріалах справи даними УДППЗ «Укрпошта» позивач не з'являється до поштового відділення для отримання направленої на його адресу судової кореспонденції і 19.12.2018 року адресату повідомлено повторно про надходження на його адресу поштового відправлення.

Відповідно до ч. 9, ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи викладені обставини та наведені норми чинного законодавства України, а також з огляду на положення ст.ст. 128, 130 ЦПК України, приходжу до висновку про необхідність визнання врученою позивачу ухвали суду від 07.12.2018 року про залишення позову без руху.

За змістом ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведені обставини приходжу до висновку про те, що позовну заяву слід визнати не поданою та повернути її позивачу, оскільки в установлений судом строк позивач не виправив недоліки позовної заяви.

Роз'яснюю позивачу, що у відповідності до положень ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 279, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - вважати не поданою та повернути її позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 11.01.2019 року.

Суддя -