Справа № 761/319/17
Провадження № 2/761/369/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича до ОСОБА_1 , Приватного підприємства «КомСервіс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Національний банк України, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

04.01.2017 року на адресу суду надійшла позовна заява ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В.до ОСОБА_1 , ПП «КомСервіс», в якому просить стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 33/06-F від 10.11.2006 року в сумі 3 872 767, 20 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 58 091, 51 грн.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору №33/06-F від 10.11.2006 року ОСОБА_1 було надано ТОВ КБ «Столиця» (правонаступник ПАТ «Банк Столиця») кредит в розмірі 331 000, 00 доларів США, з розрахунку в розмірі 13, 5% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 10.11.2006 року по 10.11.2016 року. Для забезпечення виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором був укладений договір поруки №33/06-F-1П від 10.11.2006 року, між ТОВ КБ «Столиця» (правонаступник ПАТ «Банк Столиця») та ПП «КомСервіс», в якому останній виступив поручителем перед кредитором за виконання боржником - ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором №33/06-F від 10.11.2006 року. 21.05.2014 року між ПАТ «Банк Столиця» та ПАТ «Дельта Банк» уклали договір купівлі - продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених вказаним договором, ПАТ «Банк Столиця» відступає ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором та забезпечувальним договором, у тому числі і за кредитним договором №33/06-F від 10.11.2006 року. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 15.12.2016 року, за вказаним кредитним договором відповідач перед позивачем має заборгованість у загальному розмірі 3 872 767, 20 грн. Таким чином, у зв`язку з виникненням у відповідача вказаної заборгованості за договором, яку він в добровільному порядку не сплачує, представник позивача звернувся до суду з даним позовом про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ПП «КомСервіс» на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 3 872 767, 20 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 58 091, 51 грн.

Ухвалою від 06.02.2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 01.03.2018 року розгляд справи вирішено продовжити за правилами загального позовного провадження.

07.08.2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача ОСОБА_1 , в якому останній виклав свої заперечення проти позову.

17.09.2018 року надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача виклав свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених представником відповідача ОСОБА_1 у відзиві заперечень.

Ухвалою від 08.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, проте через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника та просив задовольнити позов.

ОСОБА_1 та його представник відповідача у судове засідання не з`явились про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідач ПП «КомСервіс» в судове засідання не з`явився, свого представника не направив, належним чином повідомлений про розгляд справи.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ КБ «Столиця», правонаступником якого є ПАТ «Банк Столиця», та ОСОБА_1 укладено договір про іпотечний кредит № 33/06-F від 10.11.2006 року(надалі - Кредитний договір), до якого в подальшому вносилися доповнення, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 331 000, 00 дол. США з розрахунку 13, 5 % річних на строк з 10.11.2006 року по 10.11.2016 року.

Разом з тим, відповідно до договору поруки № 33/06-F-1П, укладеному 10.11.2006 року між ТОВ КБ «Столиця», правонаступником якого є ПАТ «Банк Столиця», та ПП «КомСервіс», в якому останній виступив поручителем перед ПАТ «Банк Столиця» за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № 33/06-F від 10.11.2006 року.

Відповідно до п.3.1.2. договору поруки від 10.11.2006 року, поручитель у випадку невиконання позичальником та поручителем забезпеченого порукою зобов`язання відповідати перед кредитором як солідарні боржники.

У свою чергу, 21.05.2014 року між ПАТ «Банк Столиця» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі - продажу прав вимог, за умовами якого первісний передав, а новий кредитор набув права вимоги до боржника за договором про іпотечного кредиту № 33/06-F від 10.11.2006 року.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Із долученого до справи розрахунку заборгованості від 15.12.2016 року вбачається, що отриманий кредит відповідач ОСОБА_1 за умовами договору не сплачує, в результаті чого станом на 15.12.2016 року має заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк», яка складає 3 872 767, 20 грн., з яких: 85 850, 45 доларів США - заборгованість за кредитом; 29 123, 14 доларів США - заборгованість за відсотками; 848 109, 14 грн. - пеня.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що між ПАТ «Банк Столиця», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_1 було укладено про іпотечний кредит № 33/06-F від 10.11.2006 року, умови якого позивачем були виконані, шляхом надання відповідачу ОСОБА_1 кредитних коштів, останній взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, також ці зобов`язання не виконує відповідач ПП «КомСервіс», який відповідно до договору поруки № 33/06-F-1П від 10.11.2006 року, несе солідарну відповідальність за порушення ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, у зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню,а тому з відповідачів підлягає солідарному стягненню на користь ПАТ «Дельта Банк» в сумі 3 872 767, 20 грн., з яких: 2 258 503, 50 грн. - заборгованість за кредитом; 766 154, 56 грн. - відсотки; 848 109, 14 грн. - пеня..

Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 58 091, 51 грн. у рівних частках, а саме по 29 045, 75 грн. на користь кожного.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 546, 549, 550, 610, 611, 624, 625, 629, 1046, 1048-1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича до ОСОБА_1 , Приватного підприємства «КомСервіс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Національний банк України, про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та Приватного підприємства «КомСервіс» на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 3 872 767 (три міліонна вісімсот сімдесят дві тисячі сімсот шістдесят сім) грн. 20 коп., з яких: 2 258 503 (шістнадцять тисяч сімсот чотири) грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом; 766 154 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 56 коп. - відсотки; 848 109 (вісімсот сорок вісім тисяч сто дев`ять) грн. 14 коп. - пеня.

Стягнути з ОСОБА_1 та Приватного підприємства «КомСервіс» на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»судові витрати по сплаті судового збору в сумі 58 091 (п`ятдесят вісім тисяч дев`яносто одна) грн. 51 коп. у рівних частках, а саме по 29 045 (двадцять дев`ять тисяч сорок п`ять) грн. 75 коп. на користь кожного.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: