ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9363/19 Справа № 216/1968/18 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони справи :

позивач - Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2019 року, ухваленого суддею Кузнецовим Р.О. у м. Кривому Розі,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2018 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі- КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії відповідачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Так як будинок АДРЕСА_1 , є багатоповерховим, опалення до квартири № 4 здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, це свідчить про те, що відповідач отримує теплову енергію. Доказами подачі теплової енергії до будинку є акти про подачу теплоносія та про його відключення. Заборгованість відповідача згідно розрахунку заборгованості за період з 01.01.2006 по 01.04.2018 складає за централізоване опалення 14952,40 грн., яку просить суд стягнути та судові витрати у справі.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2019 року позов КПТМ «Криворіжтепломережа» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» суму боргу по оплаті за централізоване опалення в розмірі 14952,40 грн., витрати на оплату судового збору в сумі 1762 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, що висновки суду ґрунтуються на неповно з`ясованих обставинах, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, за період в межах трирічного строку позовної давності та з часу отримання права власності на житло з 17 травня 2016 року.

В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не враховано що він набув право власності на житло лише у травні 2016 року в порядку спадкування, тому не має обов`язку сплачувати за послуги отримані колишнім власником. Крім того, зауважує, що КПТМ «Криворіжтепломережа» звернувся до суду із пропуском строку позовної давності.

У відзиву на апеляційну скаргу, представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» просить рішення суду, як законне та обґрунтоване залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, наданого відзиву на неї, колегіясуддів вважає, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа» надає населенню м. Кривого Рогу теплову енергію для потреб опалення, у тому числі й за місцем проживання відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , який є споживачем теплової енергії (а.с.5).

З розрахунку, наданого позивачем КПТМ «Криворіжтепломережа», підтверджений факт наявності заборгованості відповідача ОСОБА_1 за централізоване опалення за період з 01.01.2006 по 01.04.2018 складає 14952,40 грн.(а.с.6-7).

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 03 квітня 2017 року КПТМ «Криворіжтепломережа» відмовлено у видачі судового наказу про стягнення ОСОБА_1 заборгованості за теплову енергію (а.с.8).

Задовольняючи позовні вимоги КПТМ «Криворіжтепломережа» та стягуючи з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість по опаленню, суд першої інстанції виходив з доведеності факту порушення відповідачем, як споживачем послуг, свого обов`язку з їх оплати своєчасно та у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Між сторонами виникли правовідносини по наданню, з бокуКПТМ «Криворіжтепломережа» та споживанню, з боку ОСОБА_1 комунальних послуг з централізованого опалення, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV від 24 червня 2004 року, Законом України «Про теплопостачання» №2633-ІV від 02 червня 2005 року, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року (далі - Правила).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву споживача кореспондує визначений п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» його обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено й ст. 19 Закону України «Про теплопостачання».

Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Пунктом 18 Правил передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Тлумачення як положень частини першої статті 714, так і інших норм глави 54 ЦК України дозволяє стверджувати, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання теплової енергії споживачу, є видом договору купівлі-продажу.

Такий же висновок можливо зробити й при тлумаченні норм, закріплених в Законі України «Про теплопостачання» (в редакції, чинній на час виникнення боргу). У тексті Закону України «Про теплопостачання» (в редакції, чинній на час виникнення боргу) неодноразово вживається словосполучення «договір купівлі-продажу» (зокрема: стаття 1, частина четверта статті 19, частина перша статті 25, пункти б, 7, 8 частини першої статті 31).

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа» є постачальником послуг опалення у період виникнення заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за вище зазначеною адрескою з 05 вересня 2016 року (а.с.5).

Посилання відповідача в апеляційній скарзі, що він не має обов`язку відповідати за борги попереднього власника, є неприйнятними. Як видно з інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідач ОСОБА_1 отримав у власність АДРЕСА_1, що розташована у АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с.43). Тому, має обов`язок погасити боргові зобов`язання спадкодавця, колишнього власника, згідно положення ст.1282 ЦК України.

Що стосується посилання відповідача в апеляційній скарзі на стягнення боргу судом поза межами строків позовної давності, колегія суддів вважає доводи такими, що не підлягають задоволенню, оскільки клопотання про застосування строків позовної давності відповідачем не заявлялось.

За змістом статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову особою, право якої порушене, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя статті 267 ЦК України).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Згідно правового висновку, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14-ц (провадження № 14-59цс18), якщо суд першої інстанції, не повідомивши належно відповідача справи, ухвалить у ній заочне рішення, відповідач вправі заявити про застосування позовної давності у заяві про перегляд такого рішення. У разі відмови суду першої інстанції у задоволенні цієї заяви, відповідач може заявити про застосування позовної давності в апеляційній скарзі на заочне рішення суду першої інстанції.

З наведеного слідує, що відповідач вправі заявити про застосування позовної давності у суді апеляційної інстанції лише у випадку його неналежного повідомлення судом першої інстанції про час і місце розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Водночас, як видно ухвалу суду від 07 травня 2018 року про відкриття провадження у справі відповідач отримав особисто 07 червня 2018 року, що підтверджується зворотнім поштовим повідомлення. (а.с.22). В ухвалі суд першої інстанції роз`яснив відповідачу право подати відзив на позов упродовж 15 днів з дня отримання ухвали (а.с.20).

Крім того, після проведеного повторного автоматичного розподілу справи, ухвалою від 04 грудня 2018 року відповідачу судом знову роз`яснено право подати відзив на позов та встановлено строк його подання. Дану ухвалу суду відповідач отримав 27 грудня 2018 року (а.с.30).

Відповідач правом подати відзив на позов та заяву про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності не скористався.

Проте двічі подавав заяву одну від 08 червня 2018 року про зупинення провадження у справі через подання ним позову доКПТМ «Криворіжтепломережа» про захист прав споживачів, та другу від 04 січня 2019 року про надіслання справи для об`єднання (а.с.24,31).

Звертаючись до апеляційного суду із апеляційною скаргою, відповідач ОСОБА_1 обмежився лише посиланням на необхідність застосування строку позовної давності, не наводячи при цьому причин та доказів неможливості неподання такої заяви до суду першої інстанції.

Відсутні доводи апеляційної скарги стосовно розміру стягнутої заборгованості. Колегія суддів перевіривши правильність розрахунку заборгованості за теплову енергію погоджується із визначеним розміром. Доказів про сплату за послуги у більшому розмірі, ніж встановлено в розрахунку відповідачем не надано.

Отже, за наведених обставин, колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування або зміни рішення суду.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 листопада 2019 року.

Головуючий:

Судді: