Справа № 357/6028/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Зінченко А. В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся ОСОБА_1 з цивільним позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором, мотивуючи тим, що остання 07.03.2017 року взяла у нього в борг 4 700,00 доларів США, які зобов`язалась повернути до 02.02.2018 року року про що написала розписку. Оскільки ОСОБА_2 не виконала взяті на себе зобов`язання з повернення суми боргу, позивач просив суд стягнути з неї 124 080,00 грн. боргу (з розрахунку гривні України до долару США 1 до 26,4) та судові витрати по справі.

Відповідачка подала відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти визначеної позивачем суми утвореної заборгованості. Зазначила, що у період з березня 2018 року по квітень 2018 року перераховувала кошти на рахунок ОСОБА_1 у АТ «ПриваБанк», тому визнає позов частково, у розмірі 74 077,00 грн.

В судове засіданні позивачка не з`явилась, а від її представника адвоката Швецової Н.Ю. надійшла заява про розгляд справи без її участі, де вона уточнила позовні вимоги з врахуванням відзиву, та просила суд задовольнити позовні вимоги стягнувши з відповідачки суму боргу за договором позики у розмірі 74077,00 грн. та витрати на сплату судового збору.

Відповідачка ОСОБА_2 судове засідання не з`явилась, про місце, час та дату розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 07.03.2017 року отримала від ОСОБА_1 позику в сумі 4 700,00 доларів США, які зобов`язалась повернути до 02.02.2018 року, що підтверджується розпискою.

В обумовлений договором строк ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 4 700,00 доларів ОСОБА_1 не повернула.

У період з березня 2018 року по квітень 2018 року ОСОБА_2 перераховувала кошти на рахунок ОСОБА_1 у АТ «ПриватБанк» на загальну суму 74 077,00 грн., що підтверджується квитанціями.

Представник позивача уточнила позовні вимоги з врахуванням обставин викладених у відзиві та просила суд стягнути з відповідачки 74077,00 грн. боргу за договором позики. Вказану суму боргу відповідачка визнала, про що зазначено у відзиві.

Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 вересня 2013 року розглянув справу № 6-63 цс 13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Аналогічний висновок підтриманий ВСУ і у постанові від 13.12.2017р. (справа №309/3458/14-ц).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

На підставі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Відповідачка надала суду докази на підтвердження часткового виконання взятих на себе зобов`язань з повернення отриманих у позику грошових коштів.

За змістом п.3,4 ч.5 ст.12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Позивач ОСОБА_1 на підтвердження заявлених вимог надав суду оригінал розписки, написаної відповідачкою ОСОБА_2 власноруч, чим довів факт виникнення між сторонами договірних зобов`язань позики.

Оскільки ОСОБА_2 визнала суму боргу у розмірі 74 077,00 грн., на стягненні яких наполягає і позивач, уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1240,80 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 77, 133, 141, 259-268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 суму боргу за договором позики в сумі 74 077,00 грн. та 1240,80 грн. судових витрат, всього 75 317,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Білоцерківський міськрайонний суд.

Повне рішення складено 16.08.2019 р.

СуддяЛ. М. Кошель