233 № 233/2003/19
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
19 серпня 2019 року м.Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
головуючої судді Бєлостоцької О.В.,
при секретарі Теліціній О.О.,
представника позивача ОСОБА_3,
роглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
02 квітня 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому зазначила, що вона є власницею будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зареєстрований її син - ОСОБА_2 . З 2014 року відповідач в зазначеному будинку не мешкає, оскільки з власної волі змінив місце проживання. Реєстрація ОСОБА_2 в будинку має наслідком порушення прав позивачки як власниці, у зв`язку з чим позивач ОСОБА_1 просить визнати відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 підтримав заявлені позовні вимоги, зазначивши, що ОСОБА_2 не мешкає в належному позивачці будинку, оскільки в 2014 році з власної волі виїхав до Російської Федерації; не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що позивачка по справі є її двоюрідною сестрою, а відповідач - племінником, який в 2014 року з власної волі змінив місце проживання у зв`язку з роботою та переїхав до Російської Федерації. Жодних перешкод у користуванні будинком АДРЕСА_1 відповідачу не чинилось.
З`ясувавши позицію представника позивачки, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 17 травня 1976 року є власницею будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7-8).
Як вбачається з акту про не проживання особи від 25 березня 2019 року № 525 та довідки від 25 березня 2019 року № 530, ОСОБА_2 зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 , але з 2014 року за зазначеною адресою не мешкає (а.с.11-12).
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону.
Приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_2 з власної волі з 2014 року не проживає в будинку АДРЕСА_1 , без поважних причин, відсутні підстави вважати, що між сторонами існують будь-які домовленості стосовно збереження за відповідачем права користування житлом, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням зазначеного будинку.
В силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору по справі слід віднести на відповідача по справі.
На підставі 150 ЖК України, ст.ст. 317,319,391, 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 4,19,259,263, 264, 265, 280-282 ЦПК України , -
Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 особою, яка втратила право користування жилим приміщенням будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлений 20 серпня 2019 року.

Суддя