Справа №647/2001/19
Провадження № 2/647/589/2019
21.11.2019 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Волошина Р.Р.,
за участю секретаря Татаровської І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Бериславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ковальчук Ірина Миколаївна до акціонерного банку "Брокбізнесбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ліквідації АТ "Брокбізнесбанк" Міхно Сергія Семеновича про визнання зобов`язання за договором іпотеки припиненим, виключення запису з Державного реєстру Іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна,
В липні 2019 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Ковальчук Ірина Миколаївна, звернулася до суду з позовом до акціонерного банку "Брокбізнесбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ліквідації АТ "Брокбізнесбанк" Міхно Сергія Семеновича про визнання зобов`язання за договором іпотеки припиненим, виключення запису з Державного реєстру Іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03 жовтня 2007 року між АБ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №671/2007, відповідно до умов якого банком позивачу було надано в кредит грошові кошти в розмірі 96 000,00 гривень на строк з 03 жовтня 2007 року по 03 жовтня 2017 року включно.
Відповідно до п.9.4. кредитного договору цей договір набирає чинності з дати підписання сторонами і діє до повного виконання ними прийнятих на себе зобов`язань.
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та АБ «Брокбізнесбанк» 03 жовтня 2007 року укладено іпотечний договір №671/2007/1-5, за умовами якого предметом іпотеки є об`єкт нерухомого майна, а саме належний позивачу на праві власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку з підписанням договору іпотеки за заявою АБ «Брокбізнесбанк» 03 жовтня 2007 року за реєстраційним номером 5774515 до Державного реєстру Іпотек було внесено об`єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок
АДРЕСА_1 , 03.10.2007 року за реєстраційним номером 5774599 до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було внесено заборону на об`єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 .
Позивач достроково належним чином та у повному обсязі виконала свої зобов`язання перед банком, що підтверджується копіями відповідних квитанцій.
АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» виявився не платоспроможним і на сьогоднішній день проводиться процедура його ліквідації, над якою працює уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Постановою Правління Національного банку України від 10.06.2014 № 339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати АТ «Брокбізнесбанк».
Повідомлення про відкликання ліцензії та ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» із призначенням Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, офіційно оприлюднено у газетах «Урядовий кур`єр» (№106 (5235) від 14.06.2014) та «Голос України» №113 (5863) від 14.06.2014).
У зв`язку з виконанням зобов`язань, 29.12.2015 року позивач звернулася до банку з метою отримання довідки про виконання зобов`язань та виведення майна з-під заборони на відчуження.
Враховуючи, що договір іпотеки укладено з метою забезпечення виконання кредитного договору, який позивачем належним чином виконано достроково, банк погодився з тим що станом на 21.01.2016 року основна заборгованість погашена, позивач просить суд визнати зобов`язання за іпотечним договором від 03 жовтня 2007 року №671/2007/1-5 припиненим та виключити запис з Державного реєстру Іпотек від 03.10.2007 року за реєстраційним номером 5774515 про іпотеку об`єкта нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 , та запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 03.10.2007 року за реєстраційним номером 5774599 про заборону на нерухоме майно саме житловий будинок АДРЕСА_1 .
Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 31 липня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
В судове засідання від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява, згідно якої просила справу розглядати у її відсутність та відсутність позивача, підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач у засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином належним чином про що свідчить поштове повідомлення, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Враховуючи письмову згоду представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими з наступних підстав.
Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
03 жовтня 2007 року між АБ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №671/2007, відповідно до умов якого банком позивачу було надано в кредит грошові кошти в розмірі 96 000,00 гривень на строк з 03 жовтня 2007 року по 03 жовтня 2017 року включно (а.с.10-12).
Відповідно до п.9.4. кредитного договору цей договір набирає чинності з дати підписання сторонами і діє до повного виконання ними прийнятих на себе зобов`язань.
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ОСОБА_5 та АБ «Брокбізнесбанк» 03 жовтня 2007 року укладено іпотечний договір №671/2007/1-5, за умовами якого предметом іпотеки є об`єкт нерухомого майна, а саме належний позивачу на праві власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15-15).
У зв`язку з підписанням договору іпотеки за заявою АБ «Брокбізнесбанк» 03 жовтня 2007 року за реєстраційним номером 5774515 до Державного реєстру Іпотек було внесено об`єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок
АДРЕСА_1 , 03.10.2007 року за реєстраційним номером 5774599 до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було внесено заборону на об`єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 51).
29.12.2015 року ОСОБА_6 звернулася до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» з метою отримання довідки про виконання зобов`язань та виведення майна з-під заборони на відчуження (а.с. 50).
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У статті 526 ЦК України наведено загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобов`язання вважаються припиненими.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.
Як вказано в ст.3 Закону України "Про іпотеку", іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх.
Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права і обов`язки) виникає між іпотекодержателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням).
Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку не доведення до цієї особи інформації про обтяження майна).
Згідно із ч.1ст. 4 Закону України "Про іпотеку" обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.
Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Відповідно до ч.3 ст.3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.
Аналогічні положення містяться й у ч.2 ст.3 Закону України "Про іпотеку", відповідно до якої взаємні права й обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.
Крім того, порядок державної реєстрації іпотек у спірний період регулювався Тимчасовим порядком державної реєстрації іпотек, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31березня 2004року №410 (втратив чинність 31 січня 2013 року).
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у зв`язку із припиненням основного зобов`язання.
Підстави припинення зобов`язання врегульовані Главою 50 ЦК України, серед яких: проведення належним чином виконання зобов`язання; зарахування зустрічних вимог; домовленість сторін; прощення боргу; поєднання боржника і кредитора в одній особі, тощо.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" припиняється іпотека, якою забезпечено дійсне кредитне зобов`язання, що виникло на підставі договору, який укладено відповідно до закону щодо його форми та змісту та за яким відбулася фактична передача грошових коштів від банку до позичальника, за однією з підстав, передбачених ст. ст.598-609ЦК України або договором, але не пов`язаних із недійсністю кредитного договору, його нікчемністю чи неукладеністю.
Виходячи зі змісту статей 526, 599 ЦК України зобов`язання буде вважатися виконане належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться.
Юридичним наслідком належного виконання зобов`язання відповідно до статей 598, 599ЦК України є припинення зобов`язання. Таким чином, з моменту виконання боржником зобов`язань й прийняття їх кредитором, припиняється існування прав і обов`язків сторін, що складають зміст конкретного зобов`язального правовідношення.
Відповідно до частини 5 статті 3Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Підстави припинення іпотеки визначено статтею 17 Закону України "Про іпотеку". Зокрема, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.
Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зазначено в частині 1 статті 598 ЦК України. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Комісія та пеня за неналежне виконання договору іпотеки не є складовою кредитного зобов`язання та не можуть бути підставою для відмови у позові про визнання зобов`язання за договором іпотеки припиненим, виключення запису з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом України в Постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-2127цс15.
За системним аналізом вищезазначених норм права іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання.
При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання.
До існування заборгованості за кредитним договором, розрахунок якої наведено у листі від 21.01.2016 року (а.с. 52), суд відноситься критично. У цій частині суд прийшов до наступних висновків.
Як вбачається з копії квитанції №29 від 09.02.2016 року (а.с. 56) ОСОБА_7 сплатила на користь ліквідатора АО «Брокбізнесбанк» кошти в сумі 644,96 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №671/2007, а саме: пеня/неустойка за прострочення сплати кредиту 281,82 грн., пеня/неустойка за прострочення сплати процентів 310,01 грн., сума інфляційних витрат 0,93 грн., 3% річних у розмірі 52,20 грн.
Пункт 4.2.6 кредитного договору №671/2007 передбачає обов`язок позичальника не пізніше дати укладення кредитного договору застрахувати за власний рахунок предмет іпотеки на строк не менше одного року. Така ж вимога міститься у п. 4.2 іпотечного договору №671/2007/1-5.
За таких обставин, суд приходить до висновку про повне виконання позивачем умов кредитного договору та про відсутність у неї будь-якої заборгованості перед Банком за кредитним договором на час звернення до суду з даним позовом.
Крім того, відповідачем не було надано документів, що б свідчили про неналежне виконання боржником зобов`язань за кредитним договором відповідно до умов, передбачених кредитним договором та не надано жодних розрахунків в підтвердження своїх заперечень, що викладені в листі від 21.01.2016 року (а.с. 52).
Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки наявність записів про іпотеку та обтяження без відповідних підстав порушує права позивача, як власника нерухомості.
Керуючись ст.ст. 509,526, 598 ЦК України, ст.ст.12,13,77,81,259,263-265,268, 280-283 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ковальчук Ірина Миколаївна - задовольнити.
Визнати припиненими зобов`язання за іпотечним договором від 03 жовтня 2007 року №671/2007/1-5 та виключити запис з Державного реєстру Іпотек від 03.10.2007 року за реєстраційним номером 5774515 про іпотеку об`єкта нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 , та запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 03.10.2007 року за реєстраційним номером 5774599 про заборону на нерухоме майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Р.Р.Волошин