Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/807/18
Провадження № 2/391/20/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2019р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області:

Головуюча суддя -Мумига І.М.

за участю секретаря - Єтенко К.В.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_7

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Компаніївської державної нотаріальної контори Узлова - Айзіме Світлана Юріївна про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Компаніївської державної нотаріальної контори Узлова - Айзіме Світлана Юріївна про визнання недійсним заповіту, складеного від імені ОСОБА_11 від 28.05.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Компаніївської державної нотаріальної контори Узлової-Айзіме С.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 289.

В позовній заяві пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його рідна сестра, ОСОБА_11 . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельну ділянку площею 6,86 га, що розташована на території Компаніївської селищної ради Компанівського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на земельну ділянку площею 6,75 га, що розташована на території Компаніївської селищної ради Компанівського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на земельну ділянку, площею 1029,8 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_2 , на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на автомобіль марки LADA 21154, кузов НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 .

Він, як спадкоємець за законом другої черги, подав но Компаніївської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини і йому стало відомо, що державним нотаріусом Компаніївської державної нотаріальної контори Узловою-Айзіме С.Ю. заведена спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_11 на підставі заяв про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Згідно заповіту від 26 травня 2018 року, посвідченого державним нотаріусом Компаніївської державної нотаріальної контори Узловою-Айзіме С.Ю., ОСОБА_11 заповіла своє майно ОСОБА_13 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Вважає, що вказаний заповіт є недійсним, оскільки волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало її волі, що є підставою для визнання заповіту недійсним. ОСОБА_11 хворіла на рак лівої молочної залози стадія IV, на підставі чого їй були приписані наркологічні препарати «морфін». Після приймання вказаного препарату ОСОБА_11 дуже погано себе почувала, в неї було почуття розгубленості, вона не розуміла де вона знаходиться та що з нею відбувається. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скористались безпорадним станом ОСОБА_11 для того щоб вона склала заповіт на їхню користь.

Його сестра жалілася йому про те, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 над нею знущаються, не випускали її на вулицю, кололи її препаратами після яких вона нічого не пам`ятала, прив`язували її, не давали їй їсти. За тиждень до смерті ОСОБА_11 , він приїхав разом зі своєю дочкою ОСОБА_12 до неї додому, щоб забрати її до себе до м. Бобринця Кіровоградської області, але відповідачі по справі не віддавали її. В зв`язку з чим він змушений був викликати поліцію, яка дозволила забрати його сестру до м. Бобринця Кіровоградської області, де вона і померла.

Крім того є присмертна записка ОСОБА_11 , де вона вказує на те, що в неї забрали кошти в сумі 13000 тисяч доларів США та 150000 тисяч грн., які знаходяться в ОСОБА_6 . Також в вказаній записці вона вказує на те, що її напували наркотиками і вона нічого не пам`ятала. Тому, на підставі вище викладеного, вважає, що заповіт від 26 травня 2018 року, посвідчений державним нотаріусом Компаніївської державної нотаріальної контори Узловою-Айзіме С.Ю. є недійсним.

Відповідачами по справі подано відзиви, в яких вони пояснили що позовні вимоги не визнають, заповіт складено згідно вимог чинного законодавства, на час його складення ОСОБА_11 повністю усвідомлювала свої дії, а позовні вимоги є безпідставними.

На виконання вимог п.2 ч.3 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи.

Ухвалою суду від 13.11.2018 року у задоволені заяви ОСОБА_9 про забезпечення позову відмовлено. 14.11.2018 року відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 12.12.2018 року ухвалою суду, за клопотанням представника позивача призначено по справі посмертну судову комплексну психолого-психіатричну експертизу. 16.04.2019 року підготовче провадження по справі закрито та призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 02.10.2019 року у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_9 від 17.09.2019 року про призначення додаткової посмертної судової комплексної психолого-психіатричної експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа державний нотаріус Компаніївської державної нотаріальної контори Узлова-Айзіме С.Ю. про визнання заповіту недійсним відмовлено.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала та надала пояснення згідно позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_14 пояснила, що позовну заяву підтримує в повному обсязі. ОСОБА_11 це її тітка, рідна сестра позивача, вони часто спілкувалися з нею, їздили додому, оскільки це батьківщина позивача, він раніше проживав по АДРЕСА_1 , допомагав сестрі будувати будинок, вона приїздила до них. Коли тітка захворіла почали частіше бачитися, приїжджати. Також спілкувалася з сином тітки ОСОБА_15 . Коли він хворів, то говорив, що залишить автомобіль жигуль її сину бо своїх дітей не мав. Коли приїхали на похорон до ОСОБА_16 вони вирішили доглядати ОСОБА_11 бо вона сама. Прийшла ОСОБА_3 зробила тітці укол та почала говорити, що буде доглядати за ОСОБА_11 , а тітка їй буде платити. Коли приїжджали до тітки , то вона говорила, що все залишить їй і братові. Прийшла ОСОБА_3 , зробила укол - морфін, почала тітці говорити, що нічого нікому не віддавайте, що у тітки є ще інші родичі. Після цього тітка почала говорити, що нікому нічого не віддасть. Потім тітка почала говорити, що її прив`язують, роблять уколи проти її волі, ОСОБА_5 її тримав, а ОСОБА_6 та ОСОБА_3 кололи, давали якісь пігулки. Особисто вона не бачила, що тітка була прив`язана, що не годували, все це зі слів тітки. ОСОБА_3 отримувала пенсію. Після чого вони приїхали забрати ОСОБА_11 до себе, де вона проживала 7 днів, потім померла. Похованням займалися вони, привезли її до смт. Компаніївка Кіровоградської області, де і ховали, робили 9 днів. Коли кололи їй морфін, вона не розуміла, що вона робить, то не пам`ятала, що говорить.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала та пояснила, що про заповіт ОСОБА_17 знали і до суду готувалися ще після смерті сина ОСОБА_11 - ОСОБА_18 . Сім`ю ОСОБА_19 вона знала давно, ще з 1975 року, з покійною разом працювали, проживали поруч як сусіди, вона їх провідувала, допомагала. Про хворобу ОСОБА_11 дізналася у березні 2017 року. ОСОБА_11 на операцію не погодилася, бо їй було вже 82 роки. Часто відвідувала її, допомагала по городу, коли у вересні 2017 року відкрилася рана, вона ходила до ОСОБА_11 робити перев`язки, примочки, коли кожен день, коли й через день, коли вона просила. Чоловік хворів на аденому простати, мочився під себе, ще й не з повна розуму був, міг роздягнутися до гола та вийти на вулицю, оправитися де попало або впаде на вулиці піднятися не міг, він потребував постійного догляду. Підняти 150 кг було не можливо тому кликали сусідів на допомогу. Перед Новим 2018 роком ОСОБА_11 було важко доглядати сина і чоловіка, вона запропонувала їй допомагати доглядати їх. Вона варила їсти, мила поли, брила, стригла, прала, давала уколи, робила перев`язки. За ці дні, які вона працювала їй платили 50 грн. У квітні ОСОБА_20 стало погано, він не виходив, шкіра потріскалася, відкривалися рани, був без свідомості, розбивав голову об предмети, тому за порадами лікарів винесли всі гострі речі, постелили матрац на підлогу де він і лежав. На допомогу приходила ОСОБА_6 , а пізніше ОСОБА_5 , бо його попросив син ОСОБА_21 допомогти, оскільки вони товаришували, бо ОСОБА_21 теж хворів. ОСОБА_22 вона ніколи не бачила, на свята крім них сусідів ніхто не вітав.

ОСОБА_11 кололи морфін гідрохлорид 1 %, він не є наркотичним засобом лише сильне знеболююче. Між нею та Компаніївською центральною районною лікарнею Кіровоградської області було укладено договір, згідно якого вона кожні 10 днів мала з`являтися до хірурга і розповідати йому про стан хворої, виписувала ліки за рецептом за пільгами на знеболююче, бо до цього часу робив син, їхала в м. Кропивницький, бо такі ліки були лише там в одній аптеці, без відома лікарів нічого не робилося. В ОСОБА_11 була кровотеча, викликали швидку, з ОСОБА_23 та ОСОБА_24 відвозили до лікарні. Чергували по черзі бо в неї була велика кровотеча і її не можна було покидати. Після смерті сина ОСОБА_18 ОСОБА_11 сказала, що будинок по АДРЕСА_1 та земельний пай залишить брату так як це батьківщина, а все що було на синові віддасть тим хто догляне діда та її, поставить їм трьом пам`ятники і буде за могилами доглядати.

ОСОБА_14 про все це знала, бо ОСОБА_11 сказала, що ОСОБА_25 цього робити не буде. ОСОБА_14 сказала, що доглядати не буде бо в неї є батько і зними трьома їй буде важко. ОСОБА_17 ніколи не допомагали. Було дуже важко, викликали представника з Компаніївської селищної ради, щоб вирішити що робити, але сказали або віддати їх до пансіонату або справляйтеся самі, тому доглядали їх самі. ОСОБА_26 приїжджала в 10.00 год і в 15.00 год вже їхала, викрала ключі від будинку ОСОБА_18 та документи на машину. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з ОСОБА_11 їздили в м. Бобринець Кіровоградської області до ОСОБА_13 забирати речі.

ОСОБА_11 сама запропонувала поїхати до нотаріуса і скласти заповіт і просила їх доглянути її до її смерті. ОСОБА_5 сіяв землю бо не було кому, бо син знаходився вже в реанімації. ОСОБА_11 дала племінниці 36 000 грн. після чого вона півтора місяці не з`являлася. Потім приїхала викрала дипломат з 18 000 доларів США, після чого ОСОБА_11 чуть з розуму не зійшла коли дізналася, після цього викликали лікаря психіатра, який прописав їй заспокійливе. ОСОБА_14 зізналася, що викрала дипломат, але грошей там не було.

Відповідач ОСОБА_4 пояснив, що позов не визнає та підтримує пояснення відповідача ОСОБА_3 .. Мати ОСОБА_11 та його мати були рідними сестрами. ОСОБА_13 жодного разу не приходила до нього, не просила допомоги, лише приїжджала забирати майно ОСОБА_11 так і її сина ОСОБА_18 в м. Кропивницький Кіровоградської області. Він допомагав на автомобілі, який належав ОСОБА_27 , відвозити ОСОБА_11 до лікарні, їздив по ліки. З травня 2018 року ОСОБА_11 була в нормальному стані, а іноді було погано бо вона хворіла, іноді були в неї тошнота, рвота. Сама ОСОБА_11 просила щоб вночі з нею хтось перебував, тому з нею постійно хтось був, тому почергово здійснювали догляд. Швидку викликали в тяжких випадках, на швидкій допомозі їм пояснили, щоб швидку викликали в крайніх випадках.

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнав та пояснив, що позов не відповідає дійсним обставинам справи. Після смерті ОСОБА_28 , ОСОБА_14 відмовилася доглядати ОСОБА_11 , вона приїжджала тільки щоб забрати майно. Він та ОСОБА_4 разом з ОСОБА_11 їздили до м. Бобринця Кіровоградської області до ОСОБА_13 забирати речі, які вона викрала. З ОСОБА_29 ніхто з ОСОБА_22 не спілкувався, вони були лише в трьох, син ОСОБА_21 , дід ОСОБА_30 та баба ОСОБА_31 . ОСОБА_17 їздили до ОСОБА_18 в лікарню вимагали в нього гроші, про це говорили самі лікарі. Догляд відповідачі здійснювали ще до складання заповіту. Чергували по черзі, він здійснював догляд з 17.00 години і до 21.00 години, оскільки був на роботі, а на 4-у добу всю ніч, бо в ОСОБА_11 була велика кровотеча і її не можна було залишати. При складані заповіту вони залишалися в коридорі нотаріальної контори, а ОСОБА_11 сама складала заповіт.

Відповідач ОСОБА_6 позов не визнала та пояснила, що з 1990 року знає цих людей, бо вона є переселенкою з Чорнобильської зони. Підтримувала з родиною ОСОБА_19 гарні відносини. Коли захворів ОСОБА_32 , ОСОБА_33 просила її та чоловіка відвести сина до лікарні. Її чоловік запропонував ОСОБА_11 купувати продукти, готувати їсти надавати їм допомогу. ОСОБА_21 лежав в лікарні, а вона приходила і доглядала за його батьками. ОСОБА_13 ніколи не бачила, вона не приїжджала до ОСОБА_19 , не допомагала їм, не прибирала. Коли помер ОСОБА_21 ОСОБА_13 поїхала до нього додому в м. Кропивницький шукати долари, після чого вона викрала чемодан з документами.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Компаніївської державної нотаріальної контори Узлова-Айзіме С.Ю. в судовому засіданні пояснила, що проти позову заперечує, до неї звернулася ОСОБА_11 ще по весні 2018 року з проханням зробити їй заповіт. Раніше вона вже зверталася, робила заповіт на сина, але син її помер, тому прийшла щоб зробити новий. При спілкуванні, згідно законодавства, вона перевіряє обсяг цивільної дієздатності, перевіряє чи людина при здоровому глузді та пам`яті. ОСОБА_11 повністю розуміла значення своїх дій, як при складанні першого заповіту на сина, так і останнього. Оскільки вона була особою похилого віку, вона запропонувала взяти довідку в психіатра. Згідно ст. 44 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус може витребовувати такі довідки, а в разі сумнівів дієздатності особи, яка звернулася, зробити запит до органу опіки і піклування чи є над особою опіка, але такої потреби не було. Вона запропонувала ОСОБА_11 принести таку довідку. До нотаріуса прийшли всі, але згідно закону, нотаріус має спілкуватися лише з спадкодавцем, який розповідає, що і кому хоче заповісти, що ОСОБА_11 і зробила. Вона з ОСОБА_11 зустрічалися в нотаріальній конторі неодноразово, з довідкою вона прийшла через декілька днів. При спілкуванні та складанні заповіту вони були лише вдвох. Заповіт вона читала особисто і підписала також особисто.

Свідок ОСОБА_34 пояснила, що знала ОСОБА_11 , 20 років працювали разом, товаришували. З 28.05.2018 по 30.05.2018 року разом перебували в лікарні. Вона була при своєму розумі. Коли лежала в лікарні говорила, що скоро помре і хоче померти в своїй хаті. Говорила, що за нею доглядають чужі люди чотири особи і вона хоче відписати їм будинок сина ОСОБА_18 , який помер, а свій будинок і автомобіль сина відписати братові. Племінниці відписала будинок, землю і машину. Скаржилася на ОСОБА_13 , що вона хоче все забрати, що вона не доглядає її, бо в неї батько, його треба доглядати. Сама ОСОБА_11 не хотіла їхати до племінниці, хотіла, щоб продали майно, яке отримають і поставлять їм пам`ятники, говорила, що з братом не родалися. Після смерті сина її залишили в будинку одну та їй на допомогу прийшла ОСОБА_6 ОСОБА_11 була при розумі, коли їй кололи препарати, вона була в нормальному стані, всіх впізнавала, розмовляла.

Свідок ОСОБА_35 пояснила, що знала померлу та її чоловіка ОСОБА_36 , з ним працювали разом, так як живе через три хати і все бачила. ОСОБА_11 доглядали ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Вони постійно годували, прали її речі, виводили її на вулицю. Вона до ОСОБА_37 приходила в гості, десь один раз на тиждень, в неї висіли випрані пелюшки, вона була чистенька. Племінницю ОСОБА_38 бачила один раз, коли ховали сина ОСОБА_11 ОСОБА_39 була при розумі, коли приходила до неї то вона бачила добре, сліпою не була.

Свідок ОСОБА_40 пояснив, що він працює лікарем психіатром в Компаніївській центральній районній лікарні Кіровоградської області. ОСОБА_11 знав давно, з 1972 року як пацієнта, також знав сина, але не як їх психіатр, видавав довідки різного характеру, бо працював завідуючим поліклініки. Дату не пам`ятає, її привезли до лікарні, була чистенька, привіталася, ніяких психічних порушень він не виявив. При розмові до них підійшов лікар ОСОБА_41 та ОСОБА_42 , з якими вона привіталася та впізнала їх. Сумнівів щодо її психічного стану не виникало, він ще й здивувався що вона так хворіє, але все розуміє. Йому було відомо, що ОСОБА_11 приймає препарати. Останній раз до нього зателефонував головний лікар і повідомив що ОСОБА_11 була схвильована, це було майже перед смертю, і він прописав їй заспокійливі ліки. Стверджує, що ОСОБА_11 була адекватною, розуміла значення своїх дій, навіть під час отримання наркотичних засобів.

Свідок ОСОБА_43 пояснила, що проживає біля ОСОБА_13 , вони є сусідами. 20 років. Знала ОСОБА_11 . Її привезли з лікарні, вона була в шоковому стані, дати точно не пам`ятає, десь 20-ті числа серпня 2018 року, вона була наче залякана, їла часто, бо там де жила боялася їсти, щоб її не отруїли. Говорила, що боялася людей, які за нею доглядали, це ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , бо він її тримав щоб кололи. Лякали, що поїде до ОСОБА_47 , а вона буде над ОСОБА_11 знущатися. ОСОБА_45 забрала в неї телефон і не віддавала. Говорила, що з часом себе почувала добре, а іноді погано, що їй щось зачитували та давали підписувати. В перший день вона була замкнута, брат знаходився біля неї, тримав її за руки. ОСОБА_13 колола їй аналгін з дімедролом. ОСОБА_11 була нормальна. Ворожих відносин з рідними в неї не було. Говорила що ОСОБА_48 отримала права і віддасть їй машину як подарунок, племінниця до неї їздила, відвідувала.

Свідок ОСОБА_49 пояснила, що вона була сусідкою ОСОБА_11 , підтримувала з нею гарні відносини, працювала у ОСОБА_19 , допомагала на городі, прибирати, їсти варити. ОСОБА_6 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 поздавали залізо яке було в ОСОБА_11 , а що нормальне позабирали собі додому. ОСОБА_11 часто гукала її до себе, але ОСОБА_5 виганяв її з двору. Вони по черзі там працювали. Коли помер син ОСОБА_11 - ОСОБА_21 , вони часто її возили, почали займатися будинками, ОСОБА_6 забрала документи, померла не хотіла, щоб їй давали уколи. ОСОБА_11 говорила, що буде складено заповіт на 4-х, а що він складений вже вона не знала. ОСОБА_13 бачила часто, але її виганяли.

Свідок ОСОБА_50 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_17 наймали його автомобіль щоб приїжати в смт. Компаніївку Кіровоградської області до сестри ОСОБА_11 . Коли вони приїжджали, його запрошували до будинку, обідали разом. Останнім часом приїжджали ОСОБА_11 була вже хвора. ОСОБА_51 пропонувала забрати ОСОБА_11 до себе, коли це було точно не пам`ятає, сина та чоловіка вже не було, ОСОБА_11 говорила, що найняла жінку, яка буде її доглядати, не може покинути будинок бо його розкрадуть і що в ОСОБА_52 є батько, якого треба доглядати, і їй з ними буде важко. ОСОБА_53 привозив в лікарню, стан ОСОБА_11 був неважний, розсудок був поганий, заплутувалася в розмовах. Конкретно про заповіт, що кому йому не відомо.

Заслухавши пояснення сторін, представник відповідача, свідків, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з свідоцтва про народження від 24.04.1950 року та архівного витягу із книги реєстрації актів цивільного стану про народження у населених пунктах Живанівської сільської ради Компаніївського району Одеської області (нині Кіровоградської) за 1935 рік за вих. № П-58/1/0/1/01-70 від 13.09.2018 року встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_54 приходяться рідними братом та сестрою (Т. 1 а.с.18-19).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 3 від 20.09.2018 року ОСОБА_54 уклала шлюб з ОСОБА_20 , про що свідчить актовий запис № 29 від 26.09.1956 року та змінила прізвище з « ОСОБА_55 » на « ОСОБА_56 ». (Т. 1 а.с.33).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 29.08.2018 року ОСОБА_11 померла, ІНФОРМАЦІЯ_2 . (Т. 1 а.с 20).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 07.05.2018 року ОСОБА_57 помер, ІНФОРМАЦІЯ_3 . (Т. 1 а.с 21).

Згідно державного акта на право приватної власності на землю серії КР № 00009517 від 30.03.1999 року ОСОБА_57 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 1029,8 га на території Кіровограської міської ради по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та ведення особистого підсобного господарства. (Т. 1 а.с. 22)

Відповідно до актів про передачу та прийом земельної частки (паю) в натурі від 09.11.1998 року встановлено, що ОСОБА_11 мала у власності земельну ділянку площею 6,86 га, що розташована на території Компаніївської селищної ради Компанівського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельну ділянку площею 6,75 га, що розташована на території Компаніївської селищної ради Компанівського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (Т. 1 а.с. 23-24).

Відповідно до архівних довідок № 49651 від 17.09.2018 року та № 49647 від 17.09.2019 року, виданих обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» встановлено, що за архівними даними реєстрових книг станом до 01.01.2013 року зареєстрованоза ОСОБА_11 право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 . (Т. 1 а.с. 25-26).

Згідно дозволу № 566 від 12.10.1993 року, встановлено, що ОСОБА_57 на підставі рішення виконкому міської Ради народних депутатів надано земельну ділянку під будівництво по АДРЕСА_2 . (Т.1 а.с. 27)

З договору купівлі - продажу від 01.11.2012 року встановлено, що ОСОБА_57 придбано у власність автомобіль Lada 21154. (Т. 1 а.с. 28-29).

З витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52067644 від 26.05.2018 року та № 53164740 від 04.09.2018 року встановлено, що ОСОБА_11 складено заповіт за № в реєстрі 62480903 та заведено спадкову справу № 62933288. (Т. 1 а.с. 30, 32).

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52019769 від 23.05.2018 року встановлено, що після смерті ОСОБА_57 заведено спадкову справу № 62460185. (Т. 1 а.с. 31).

Як вбачається з заповіту від 26.05.2018 року ОСОБА_11 належний їй на праві приватної власності житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_13 . Належну на праві приватної власності на підставі державного акту КР № 1006, виданого Компаніївською селищною радою Кіровоградської області 04.05.1999 року, земельну ділянку, площею 6,86 га, що розташована на території Компаніївської селищної ради Компаніївського району Кіровоградської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповіла ОСОБА_13 . Всі інші її права та обов`язки, які належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати їй у майбутньому та все її майно, де б воно не було і з чого воно б не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рівних частках кожному. (Т. 1 а.с.34).

Як вбачається з виписного епікризу № 911 встановлено, що ОСОБА_11 знаходилась на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Компаніївської центральної районної лікарні з 30.05.2018 року по 11.06.2018 року з діагнозом рак правої молочної залози. (Т.1 а.с.36).

З довідки № 23 від 25.05.2018 року, виданої Компаніївською центральною районною лікарнею Кіровоградської області встановлено, що в ОСОБА_11 психічних розладів не виявлено. (Т.1 а.с. 84).

Висновком судово-психіатричного експерта № 77 від 05.03.2019 року встановлено, що з 27.12.2017 року по 23.08.2018 року ОСОБА_11 у період застосування до неї медичного препарату (морфіну) не страждала будь-якими психічними захворюваннями. За своїм психічним станом могла 26.05.2018 року усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Психічний стан на час складання заповіту 26.05.2018 року дозволяв їй усвідомлювати свої дії та керувати ними. (Т. 1 а.с.121-123).

Суд не бере до уваги розписку, яка знаходиться на а.с. 35 Том 1, оскільки її текст не є читаємим.

Відповідно до норм ЦК України заповіт є особистим розпорядженням і складається від імені однієї фізичної особи.

Відповідно до вимог п. 1.7, 1.8, 1.10, -1.11 Глави 3 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5: 1.7. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається перед його підписом. 1.8. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою. 1.10. Нотаріус при посвідченні заповіту зобов`язаний роз`яснити заповідачу зміст статті 1241 Цивільного кодексу Українипро право на обов`язкову частку у спадщині та зміст статті 1307 Цивільного кодексу України щодо нікчемності заповіту на майно, яке є предметом спадкового договору. 1.11. На бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше ніж при двох свідках. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сімї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, імя, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК Україниправо на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як визначено в ст. 1234 ЦК України, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

В ст. 1247 ЦК України визначені загальні вимоги до форми заповіту. Так, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем та посвідчений нотаріусом або іншими посадовими особами, визначеними в ст.ст. 1251-1252 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 1248 Цивільного кодексу України нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини.

Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

У відповідності з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання заповіту недійсним, позивач у силу ст. 12 ЦПК України зобов`язана довести правову та фактичну підставу недійсності правочину.

Відповідно до норм ЦК України заповіт є особистим розпорядженням і складається від імені однієї фізичної особи.

З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, які підтвердили волевиявлення ОСОБА_11 щодо розпорядження своїм майном на випадок смерті, у суду не виникає сумнівів, що волевиявлення заповідача було вільним та відповідало її волі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи, що підстав для визнання недійсним оспорюваного заповіту в межах заявлених позовних вимог судом не встановлено, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Судом встановлено, що позивач є учасником бойових дій, про що свідчить посвідчення серії В-111 № 564414 від 1998 року, тому судові витрати по сплаті судового збору необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись Законом України «Про судовий збір», ст. ст. 16, 1216, 1217,1223,1234, 1236, 1247, 1248, 1253, 1257 ЦК України, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5: 1.7., ст. ст. 4,5,10,11,12,13,82,89, 141, 352,354 ЦПК України, суд,-

У ХВ А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_9 до ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Компаніївської державної нотаріальної контори Узлова - Айзіме Світлана Юріївна про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду через Компаніївський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 .

Відповідачі:

ОСОБА_58 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_7 ;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_8 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_9 ;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_10 ;

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору:

Державний нотаріус Компаніївсьої державної нотаріальної контори Узлова - Айзіме Світлана Юріївна, місцезнаходження вул. Вишнева, 21 смт. Компанївка Кіровоградської області.

Повне рішення складено 28.11.2019 року.

Суддя ____________________І.М.Мумига