№ провадження 2-з/495/1/2019
УХВАЛА

Про відмову в задоволенні заяви

"08" січня 2019 р. м. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Бучка І.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, яка не заявляють самостійних вимог Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про поділ житлового будинку між власниками (виділення частки) та встановлення (визначення ) порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи, яка не заявляють самостійних вимог Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про поділ житлового будинку між власниками (виділення частки) та встановлення (визначення ) порядку користування земельною ділянкою, відповідно до якого просить суд: виділити в натурі ОСОБА_1 1/2 частку спільної сумісної власності, а саме 1/2 частину житлового будинку №3в по вул. Суворова в с. Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області та 1/2 частину житлового будинку №2а по вул. Садовій в с. Курортне Білгород-Дністровського району Одеської області; встановити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порядок користування земельними ділянками, пропорційно їх часток у праві власності на житлові будинки.

До суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої зазначає, що предметом позову є виділення 1/2 частини належних йому будівель і споруд зі спільної власності, закріплення її прав щодо користування земельними ділянками.

Однак, станом на теперішній час Білгород-Дністровський ВДВС ГТУЮ в Одеській області звернуто стягнення на дане майно, а саме постановою про опис та арешт майна боржника від 12.06.2017 року.

Звернення стягнення на частку майна відповідача на невизначену в нутрі, призведе до істотних порушень прав позивача та його інтересів, оскільки не можливо буде встановити яке саме майно реалізоване з публічних торгів, з чого воно складається, яке саме майно залишиться у власності позивача та з чого воно складається.

На підставі вищевикладених обставин просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме заборонити Білгород-Дністровському міськрайонному відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та іншим органам Державної виконавчої служби та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо предмета спору.

Згідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

П. 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ст. 151 ЦПУ України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Як встановлено, матеріалами справи позивач просить суд: виділити в натурі ОСОБА_1 1/2 частку спільної сумісної власності, а саме 1/2 частину житлового будинку №3в по вул. Суворова в с. Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області та 1/2 частину житлового будинку №2а по вул. Садовій в с. Курортне Білгород-Дністровського району Одеської області; встановити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порядок користування земельними ділянками, пропорційно їх часток у праві власності на житлові будинки.

Отже, предметом позову є поділ в натурі майна.

Постановою про опис та арешт майна боржника від 12.06.2017 року ВП №50970083, описано та накладено арешт на майно на житловий будинок №2-а по вул. Садовій в с. Куротне Білгород-Дністровського району Одеської області, а також на житловий будинок №3-в в с. Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області.

Відповідно до заяви про забезпечення позову позивач просить суд заборонити Білгород-Дністровському міськрайонному відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та іншим органам Державної виконавчої служби та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо предмета спору, при цьому не вказуючи, яке саме дії та яким саме іншим особам необхідно заборонити вчиняти дії.

Отже, проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову, виходячи із пов'язаності заходів забезпечення позову з предметом спору, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає подану заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки вказаний вид забезпечення позову не повязаний із предметом спору, крім того відсутність в заяві про забезпечення позову відомостей про те яке саме дії та яким саме іншим особам необхідно заборонити вчиняти дії, призведе до неможливості виконання ухвали суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 258, 260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, яка не заявляють самостійних вимог Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про поділ житлового будинку між власниками (виділення частки) та встановлення (визначення ) порядку користування земельною ділянкою відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: