Провадження № 6/537/18/2019
Справа № 524/9900/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2019 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Мєняйлові О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці подання державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника, ОСОБА_2, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, -

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2019 року до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області надійшла справа з Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області надійшла справа за поданням державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника, ОСОБА_2, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, для розгляду по суті на підставі ухвали від 05 грудня 2018 року.

Державний виконавець Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням, де просить суд ухвалити рішення, яким тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до виконання зобовязань, покладених на неї рішенням суду.

Необхідність тимчасового обмеження права виїзду за межі України державний виконавець мотивував тим, що на виконанні у Крюківському відділі державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває виконавче провадження №51583108 щодо стягнення боргу з ОСОБА_2 на загальну суму 95 445 грн. 65 коп. Державний виконавець зазначає, що на даний час рішення суду боржником не виконано, декларацію про доходи та майно не подано, будь-яких дій, спрямованих на їх виконання не здійснено. В ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник джерел доходу не має. На виклики до державної виконавчої служби ОСОБА_2 не зявляється; потрапити до помешкання боржника не вдалося. Державний виконавець також вказує, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за боржником не зареєстроване нерухоме майно. За викладених обставин, державний виконавець вважає наявним факт ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання рішення суду, оскільки вона не здійснила жодних дій щодо сплати боргу, на виклики до виконавчої служби не зявляється, не надала декларацію про майно та доходи, не надала пояснень щодо невиконання законних вимог виконавця, у звязку із чим державний виконавець і вимушений звернутись до суду.

Представник Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, не надала до суду пояснень про причини неявки.

Представник стягувача АТ КБ «Приватбанк», в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце слухання справи.

Суд, ретельно дослідивши та проаналізувавши матеріали подання, приходить до наступних висновків.

15 грудня 2015 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області було видано виконавчий лист №537/4393/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №DNH4KP85701396 від 11 жовтня 2006 року в сумі 94 035 грн. 12 коп., судового збору в розмірі 1 410 грн. 53 коп.

На підставі вказаного виконавчого листа 06 липня 2016 року державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 було винесено постанову ВП № 51583108 про відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів подання, у звязку із невиконанням ОСОБА_2 своїх обовязків щодо виконання рішення суду державними виконавцями здійснювалися заходи щодо примусового його виконання.

Так, згідно інформаційної довідки №147561408 від 30 листопада 2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, відомості про право власності на майно, зареєстроване за ОСОБА_2, відсутні.

Згідно із відповіді Державної податкової служби України № від 19 листопада 2018 року, інформація щодо відкритих номерів рахунків відносно фізичної особи з реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_1 відсутня.

З відповіді № від 19 листопада 2018 року Пенсійного фонду України вбачається, що фізичну особу ОСОБА_2 неможливо однозначно ідентифікувати.

З відповіді № від 19 листопада 2018 року Пенсійного фонду України вбачається, що інформації щодо отримання пенсії ОСОБА_2 не знайдено.

Зі змісту відповіді № від 19 листопада 2018 року Державної фіскальної служби України, інформацію про джерела отримання доходу ОСОБА_2 неможливо встановити.

З акту державного виконавця від 18 жовтня 2018 року вбачається, що при виході за адресою: місто Кременчук, вулиця Республіканська, будинок 87, для перевірки майнового стану боржника, потрапити до житла не вдалось, боржник не виявив бажання відчинити двері та/або був відсутній.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частинами 1 та 3 статті 441 Цивільного процесуального кодексу України передбачена можливість вирішення судом питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України як захід забезпечення виконання судового рішення, на строк до повного виконання такого судового рішення.

При цьому, згідно із частиною 4 статті 313 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» № 3857-XII від 21 січня 1994 року, громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну. На громадян України, які звернулися з клопотанням про виїзд з України, поширюються усі положення чинного законодавства, вони користуються всіма правами і несуть встановлені законом обов'язки. За громадянами України зберігаються на її території майно, кошти,

цінні папери та інші цінності, що належать їм на праві приватної власності. Будь-яке обмеження їх громадянських, політичних, соціальних, економічних та інших прав не допускається.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави дійти висновку, що суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України лише за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника, який має паспорт, від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду чи іншого органу (посадової особи).

Державним виконавцем в обґрунтування чинення перешкод у виконанні судового рішення, а також належного повідомлення боржника про відкрите виконавче провадження відносно неї, надано до суду супровідний лист за вих.№17991 від 06 липня 2016 року про направлення на її адресу постанови про відкриття виконавчого провадження, водночас до суду ненадано доказів про отримання боржником зазначеної постанови, та, як наслідок, про її обізнаність щодо відкритого виконавчого провадження.

Окрім того, акт державного виконавця від 18 жовтня 2018 року про неможливість потрапити до помешкання боржника не може свідчити про навмисне ухилення останнього від проведення державним виконавцем виконавчих дій, оскільки останнім не надано до суду документів на підтвердження того, що боржник був належним чином повідомлений про дату, час та місце виходу державного виконавця за адресою її проживання.

Таким чином, державним виконавцем будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту ухилення боржником, ОСОБА_2, від виконання зобовязань, покладених на неї рішенням суду, доведення якого є обовязковою умовою для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України, не надано.

З наданих державним виконавцем документів, а саме: інформаційної довідки №147561408 від 30 листопада 2018 року; відповідь Державної податкової служби України № від 19 листопада 2018 року, відповідь № від 19 листопада 2018 року Пенсійного фонду України, відповідь № від 19 листопада 2018 року Пенсійного фонду України, відповідь № від 19 листопада 2018 року Державної фіскальної служби України, акт державного виконавця від 18 жовтня 2018 року, вбачається лише факт невиконання боржником своїх обовязків щодо сплати суми боргу, та факт проведення виконавчих дій згідно із відкритим виконавчим провадженням.

З аналізу положень частин 1, 3 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що задоволення подання про тимчасове обмеження права виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Однак із вказаних документів неможливо встановити факт навмисного, свідомого ухилення боржника, ОСОБА_2, від виконання судового рішення, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, застосування якого може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого статтею 33 Конституції України та статтею 313 Цивільного кодексу України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобовязання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, а ухилення боржника від виконання обовязку підлягає доведенню.

Окрім того, відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених в узагальненні «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01 лютого 2013 року, ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Окрім того, суд вважає за нгеобхідне зазначити, що у поданні державного виконавця та доданих до нього документів не вказано підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, не вказано про наявність в нього закордонного паспорту, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

За таких обставин суд приходить до висновку, що наведені у поданні державним виконавцем обставини та додані до нього документи не можуть бути в даному випадку визнані такими, що свідчать про умисне ухилення боржника, ОСОБА_2, від виконання судового рішення, а також необхідність у встановленні самого такого заходу примусового виконання судового рішення, а тому правові підстави для встановлення щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні, відтак подання є безпідставним та необґрунтованим, у звязку із чим задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 12, 260, 441 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» № 3857-XII від 21 січня 1994 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 (адреса: 39605, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Академіка Маслова, будинок 15/4) про тимчасове обмеження боржника, ОСОБА_2 (адреса: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Республіканська, будинок 87), у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Д. О. Зоріна