справа № 489/2041/18
кримінальне провадження
№2-п/489/32/19
УХВАЛА

Іменем України

20 листопада 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

за участю:

представника відповідача Фуртатової ОСОБА_1 .Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 06.07.2018 по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПриватБанк) до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

У липні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою в якій просив скасувати заочне рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 06.07.2018.

Одночасно просив поновити строк для подання до суду заяви про перегляд заочного рішення.

Заява обґрунтована тим, що про заочне рішення стало відомо 12.06.2019 після ознайомлення його представника з матеріалами цивільної справи.

Вказує, що заочне рішення підлягає скасуванню так як про судове засідання не був повідомлений належним чином, як і не отримував самого заочного рішення, оскільки конверти повернуті до суду у зв`язку із закінченням строку зберігання. Внаслідок цього був позбавлений можливості надати відзив на позовну заяву та заперечувати проти позову.

Також вказує, що матеріали справи не містять доказів отримання ним кредиту в розмірі 2000,00 грн. у вигляд встановленого кредитного ліміту по платіжній картці «Універсальній» зі сплатою відсотків за її використання в розмірі 30 %, так як анкета-заява яка ним оформлена містить відомості про оформлення пенсійної картки та банком не доведено факт видачі грошових коштів і їх отримання відповідачем.

У судовому засіданні представник відповідача заяву про скасування заочного рішення підтримала та просила задовольнити з підстав наведених у в заяві.

Позивач представника до суду не направ та надав відзив на заяву про перегляд заочного рішення в якій просив відмовити в задоволенні заяви відповідача.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, суд приходить до наступного.

Згідно частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З аналіз наведеної норми слідує, що скасування заочного рішення здійснюється за наявності одночасно двох умов 1) відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Із матеріалів цивільної справи вбачається, що 06.07.2018 Ленінським районним судом міста Миколаєва ухвалено заочне рішення по справі відповідно до якого стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПриватБанку заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.12.2010 в розмірі 26151,03 грн. та 1762,00 грн. судового збору.

Із наявної у справі відповіді Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 відсутні.

Згідно відповіді відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Миколаївській області відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідає адресі вказаній ОСОБА_2 в заяві про перегляд заочного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи повідомлення по судове засідання та копія заочного рішення надсилалися відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 , але поштова кореспонденція повернута з виміткою «у зв`язку із закінчення строку зберігання».

Вказане суд розцінює, як намагання відповідача уникнути судового розгляду за його участю.

Щодо доводів відповідача про недоведеність видачі банком та отримання ним грошових коштів в кредит, суд вважає такі доводи безпідставними оскільки як вбачається із матеріалів цивільної справи, зокрема анкети-заяви від 21.12.2010, доданими до позовної заяви іншими письмовими доказами, в т.ч. і розрахунком позивача, між сторонами виникли кредитні правовідносини, в яких відповідач порушив взяті зобов`язання з повернення кредитних коштів.

Вказане також підтверджується доданою до відзиву позивача на заяву про перегляд заочного рішення випискою за основною картою, виданою на ім`я ОСОБА_2 , за період з 01.12.2010 по 19.07.2019. З Виписки вбачається, з 09.09.2013 відповідачу було встановлено кредитний ліміт в сумі 700,00 грн. та яким в подальшому останній неодноразово користувався кредитними коштами, в т.ч. здійснював дії на погашення заборгованості.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд заочного рішення, оскільки відповідачем в достатній мірі не доведено умов, передбачених частиною першою статті 288 ЦПК України, та розцінює заяву відповідача як намагання уникнути цивільної відповідальності.

Керуючись статтями 284, 287, 288 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 06.07.2018 по цивільній справі Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором без задоволення.

Роз`яснити відповідачу, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 21.11.2019.

Суддя І.В.Коваленко