ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/414/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 305010000 Марцішевська О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: :

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач)

Суддів Бородійчука В.Г., Єльцова В. О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Смілянська 100/1";

особа, яка подає апеляційну скаргу - Голова правління ОСББ « Смілянська 100/1» - С. П. Верещинська

розглянувши у м. Черкаси у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Голови правління ОСББ « Смілянська 100/1» С. П. Верещинської на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 липня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Марцішевської О. М. у залі Соснівського районного суду м. Черкаси 04 липня 2019 року о 14 год. 40 хв., повний текст рішення складений 12 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Смілянська 100/1" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

05 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Смілянська 100/1" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимог вказує, що він є власником 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира позивача знаходиться на 5-му поверсі 5-ти поверхового житлового будинку та складається з двох житлових кімнат 14,3 кв. м та 16,9 кв. м., кухні, поєднаної вбиральні та коридору. Позивач посилається, що у зв`язку з неналежним утриманням будинку відповідачем, покрівля будинку внаслідок зносу та руйнації не виконує основну захисну функцію, внаслідок чого мало місце неодноразове протікання води до квартири позивача. Так, через протікання води, яке сталось у жовтні 2016 року та у 2017 році, внаслідок якого пошкоджено всі кімнати квартири позивача, крім кімнати площею 14,3 кв. м. , тому квартира стала не придатна до житла. У зв`язку із затопленням позивач звертався до голови правління ОСББ "Смілянська 100/1" ОСОБА_2 , яка проживає в цьому ж будинку у АДРЕСА_2 , з вимогами про терміновий ремонт покрівлі будинку та необхідності складення акту про затоплення квартири АДРЕСА_1 . Проте, голова правління ухилялась від складання акту, тому позивач звернувся із письмовими заявами від 27.10.2017 року, 08.11.2017 року та 27.11.2017 року з вимогами про ремонт покрівлі та складення акту про затоплення квартири.

ОСОБА_1 посилається, що у зв`язку із бездіяльністю відповідача, позивач в листопаді 2017 року був змушений за рахунок власних коштів провести ремонтні роботи, на що він витратив 7251 грн.

27.11.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою до начальника відділу сприяння ОСББ Прітченко О.О. про складення акту про затоплення, на що листом від 11.12.2017 року № 8026-2 отримав відповідь, де йому рекомендовано звернутись до правління ОСББ "Смілянська 100/1".

11.12.2017 року позивач отримав відповідь голови правління про заборгованість по внескам на утримання будинку, яких він вважає насправді не існує.

Згідно акта про залиття квартири від 11.04.2018 року, складеного комісією ОСББ "Смілянська 100/1", затоплення квартири АДРЕСА_1 виникло внаслідок протікання покрівлі та цим же актом встановлені ушкодження покрівлі, наявність зазорів.

Відповідач добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажає попри неодноразові звернення позивача. Крім того, неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна, та неможливістю нормального користування ним, що завдало позивачеві незручності у повсякденному житті. Розмір моральної шкоди позивачем оцінено у 20000 гривень.

21.12.2018 року представник позивача адвокат Кучер Ю.В. подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 23134,80 грн. у зв`язку із висновком експертизи, яка була проведена, та моральну шкоду в розмірі 20000 грн., зобов`язати відповідача здійснити капітальний ремонт покрівлі будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 липня 2019 року позов ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Смілянська 100/1" про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири та зобов`язання вчинити певні дії задоволено у повному обсязі.

Позов ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Смілянська 100/1" про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задоволено частково.

Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Смілянська 100/1" на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 23134,80 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., судові витрати по оплаті експертизи в сумі 4085,40 грн., всього стягнуто 32 220, 20 грн.

Зобов`язано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" Смілянська 100/1" здійснити капітальний ремонт покрівлі будинку АДРЕСА_1. Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Смілянська 100/1" на користь держави судовий збір в сумі 1409, 60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Голова правління ОСББ « Смілянська 100/1» С.П. Верещинська оскаржила рішення в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує, що з даним рішенням не згодна, вважає його незаконним та необґрунтованим, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Скаржник вважає, що судом не правильно оцінені покази свідків, які були допитані в судовому засіданні, та суд не критично оцінив висновок експерта Онищенко Н. С . від 16.10. 2018 року, її покази в судовому засіданні суду першої інстанції, як такі, що підтверджують наявність вини відповідача, у спричиненні шкоди майну позивача, хоча вони суперечать частково один одному, вказує представник відповідача.

Скаржник також зазначає, що районним судом під час розгляду справи не було в повному обсязі з`ясовано обставини проведення позивачем самовільних ремонтів покрівлі будинку АДРЕСА_6 , що є власністю позивача, та чи є причинно - наслідковий зв`язок між цими ремонтами і залиттям квартири позивача. Також вказує, що не надано належної оцінки доказам на підтвердження вказаних обставин, що призвело до помилкових висновків суду першої інстанції про наявність вини відповідача у заподіянні шкоди майну позивача.

Голова правління ОСББ « Смілянська 100/1» у апеляційній скарзі вказує, що відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, вину. А тому вона вважає, що у ході розгляду справи відповідачем доведено відсутність вини у заподіянні шкоди позивачу залиттям його квартири, та відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Крім цього, скаржник стверджує, що в оскаржуваному рішенні, суд першої інстанції не обґрунтував, чим він керувався, задовольняючи вимогу позивача про зобов`язання відповідача здійснити капітальний ремонт покрівлі будинку

АДРЕСА_1 правління ОСББ « Смілянська 100/1» - С. П. Верещинська просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 липня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову повністю.

21 жовтня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача від позивача ОСОБА_1 Вх. № 2957/1- Вх.

У відзиві ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права, виходячи із наступного.

Відповідно до презумпції вини особи, яка завдала шкоди, ст. 1166 ЦК України, не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини.

Згідно до положень Закону України « Про житлово - комунальні послуги» утримання будинків і прибудинкової території визначається як господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної або юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та /або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків, споруд, комплексів та споруд, а також утримання прилеглої до них прибудинкової території, відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

На думку позивача, управитель зобов`язаний забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів.

Згідно п. 2.2. Статуту ОСББ « Смілянська 100/1» завданням та предметом діяльності об`єднання є серед іншого - належне утримання будинку та прибудинкової території.

Пунктом 2.6. визначено, що об`єднання зобов`язане забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна.

Згідно Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово - комунального господарства від 17.05. 2005 року № 76 балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Згідно додатку 3 до пункту 2.1.5. Правил , граничні строки невідкладної ліквідації протікання покрівлі жилих будинків становлять 5 діб.

Із додатку 5 до пункту 5.6.1 Правил вбачається, щоорієнтовна тривалість експлуатації до капремонту (заміни) покриття дахів, покрівлі становить 10 -15 років.

ОСОБА_1 вказує, що вапеляційній скарзі відповідач заперечує свою вину в спричинених збитках позивачу, посилаючись на проведений ремонт покрівлі позивачем, як на причину затоплення. Але, на думку позивача, в судовому засіданні було встановлено та підтверджено належними доказами, що у зв`язку із затопленням позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогою про проведення ремонту покрівлі будинку та необхідністю складення акту про затоплення його квартири. У зв`язку із бездіяльністю відповідача, позивач у листопаді 2017 року був змушений за рахунок власних коштів провести ремонтні роботи, що підтверджено показами свідків та квитанціями про придбання матеріалів. Також позивач вказує, що причиною незадовільного стану покрівлі експерт зазначила фізичний знос покрівлі за спливом строку експлуатації без проведення капітального ремонту, оскільки має місце фізичний знос не тільки верхнього рулонного покриття, а і розташованих під ним гідроізоляційного, цементно - бетонного шарів покрівлі, про що свідчить протікання даху значної інтенсивності не тільки у квартирі позивача, а й у сусідніх квартирах верхнього поверху багатоповерхового будинку про що не заперечував сам відповідач.

Виконуючи функції виконавця житлово - комунальних послуг при обслуговуванні житлового будинку відповідачем не було забезпечено своєчасне виявлення незадовільного стану дахового покриття будинку при проведенні технічного огляду жилого будинку, своєчасного оформлення документації на проведення капітального ремонту, оскільки акт, яким підтверджено необхідність проведення капітального ремонту покрівлі даху над квартирою позивача був складений тільки після залиття квартири. Таким чином, наявний причинно - наслідковий зв`язок між діями відповідача та завданою шкодою.

ОСОБА_1 у відзиві просить апеляційну скаргу ОСББ « Смілянська 100/1» залишити без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 липня 2019 року - без змін.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду із ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Враховуючи, характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування та зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, колегія суддів вважає за необхідне розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири та зобов`язання вчинити певні дії, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог у вказаній частині вимог, оскільки дійшов висновку, що факт завдання позивачу шкоди є доведеним у розмірі 23134 грн. 80 коп. ушкодженням належного йому на праві власності майна з вини відповідача внаслідок залиття квартири по причині незадовільного стану покрівлі багатоквартирного будинку, яка потребує капітального ремонту. Тому дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди та вимог про зобов`язання здійснити капітальний ремонт покрівлі будинку АДРЕСА_1 , оскільки здійснення профілактичного, поточного та аварійного ремонтів конструктивних елементів багатоквартирного будинку і прилеглої території є обов`язком ОСББ «Смілянська 100 / 1», а в даний час покрівля житлового будинку потребує капітального ремонту згідно з актом від 11.04. 2018 року та показами судового експерта.

Суд першої інстанції, оцінивши зібрані докази, дійшов висновку, що відповідачем не доведена відсутність вини балансоутримувача багатоповерхового будинку у пошкодженні квартири позивача внаслідок залиття по причині не проведення капітального ремонту даху покрівлі відповідності до Правил утримання будинку та прибудинкової території.

Частково задовольняючі позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що підтвердженим є обставини щодо суттєвого ушкодження житла позивача з вини відповідача, які призвели до негативних емоцій та переживань позивача з приводу неможливості нормального користування квартирою, порушення звичного способу життя у зв`язку з неприйнятними умовами для проживання в квартирі, необхідності докладання додаткових зусиль для відновлення порушених прав та відновлення ушкодженого майна. Суд першої інстанції, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат ( їх тривалості, можливості відновлення) дійшов висновку, що вимоги про відшкодування моральної шкоди, підлягають частковому задоволенню у розмірі 5000 гривень.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскільки судом першої інстанції встановлено дійсні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам, правильно застосовано норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалено у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, апеляційний суд не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності ( НОМЕР_1 ) від 01.09.2005 року, виданого органом приватизації Соснівського районного виконавчого комітету м. Черкаси 1/2 частка ( т.1 а. с. 23) та після укладення договору дарування від 29.01.2019 року, згідно якого ОСОБА_4 подарував ОСОБА_1 1/2 частка вказаної квартири ( т. 1. а. с. 211) позивач ОСОБА_1 став власником даної квартири.

Квартира ОСОБА_1 знаходиться на 5-му поверсі 5-ти поверхового житлового будинку та складається з двох житлових кімнат площею 14,3 кв. м та 16,9 кв. м., кухні, поєднаної вбиральні та коридору ( т. 1 а. с. 21).

Позивач ОСОБА_1 є співвласником (членом) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Смілянська 100/1», створене у відповідності до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», що підтверджено Статутом ОСББ «Смілянська 100/1» .

В пункті 2.2. вище вказаного Статуту визначені завдання та предмет діяльності Об`єднання, зокрема, визначено, що завданням ОСББ «Смілянська 100/1» є належне утримання будинку та прибудинкової території.

Згідно пункту 2.6 Статуту визначено, що Об`єднання зобов`язане забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан неподільного та загального майна, що належить членам Об`єднання (т. 1 а. с. 11 - 19).

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що у зв`язку із затопленням позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався до голови правління ОСББ "Смілянська 100/1" ОСОБА_2 , проживаючої в цьому ж будинку у АДРЕСА_2 , з вимогою про терміновий ремонт покрівлі будинку та необхідності складення акту про затоплення квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується листами від 27.10.2017 року, 08.11.2017 року та 27.11.2017 року ( т.1 а. с. 27, 28, 29).

27.11.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою до начальника відділу сприяння ОСББ Прітченко О.О. про складення акту про затоплення, на яку ним отримано відповідь, листом від 11.12.2017 року № 8026-2 йому рекомендовано звернутись до правління ОСББ "Смілянська 100/1" ( т.1 а. с. 31, 32).

Листом голови ОСББ Ільченко Н.І. від 08.12.2017 року позивачу ОСОБА_1 повідомлено, що під час проведення ремонтних робіт по ремонту покрівлі влітку 2017 року у позивача була заборгованість по внескам на утримання будинку. Також після скарг мешканців встановлений факт пошкодження позивачем покрівлі та пред`явлено вимогу відновити зірване покриття та відремонтувати покрівлю над своїм балконом ( т.1 а. с. 33)

Згідно даних акту про залиття квартири від 11.04.2018 року, складеного комісією ОСББ "Смілянська 100/1", затоплення квартири АДРЕСА_1 виникло внаслідок протікання покрівлі, цим же актом встановлені ушкодження покрівлі, наявність зазорів. Висновки і рекомендації комісії : необхідний капітальний ремонт покрівлі ( т. 1 а. с. 24).

У відповідності даних кошторису ОСББ "Смілянська 100/1" на 2016 рік витрати на ремонтний фонд були заплановані в сумі 6586,20 грн.

Згідно зі звітом по витратах на 2017 рік станом на 01.01.2018 року сума витрат на ремонт даху складала 17 089,14 грн.

Із протоколу зборів правління ОСББ « Смілянська 100/1» на розгляд загальних зборів виносились питання ремонту даху, однак рішення про проведення капітального ремонту не було ухвалено ( т. 1 а. с. 58- 64, 72 -75).

Встановлено та у судовому засіданні судом першої інстанції підтверджено, що самостійні роботи позивачем по виконанню робіт покрівлі здійснювалися після залишення без належного реагування його неодноразових звернень до відповідача з приводу залиття квартири.

Крім того, під час розгляду справи був допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , який пояснював, що до нього, як до дільничного інспектора поліції, надходили на розгляд неодноразові скарги позивача на голову ОСББ з приводу непроведення ремонту даху та залиття його квартири. Тому позивач в листопаді 2017 року був змушений за рахунок власних коштів провести ремонтні роботи, що підтверджено показами свідка ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які надавали пояснення в районному суді, та квитанціями про придбання матеріалів ( т. 1 а. с. 25).

Із матеріалів справи вбачається, що за клопотанням представника позивача про призначення експертизи, ухвалою суду першої інстанції від 17 липня 2018 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертиза, на вирішення якої були поставлені наступні запитання: Яка причина затоплення (залиття) квартири АДРЕСА_1 ? Яка вартість відновлювального ремонту вказаної квартири АДРЕСА_1 ? ( т. 1 а. с. 90).

Згідно даних висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 712/6407/18 від 16 жовтня 2018 року № 18/18-БТ експертом встановлено: 1. Внаслідок незадовільного технічного стану рулонної покрівлі п`ятиповерхового житлового будинку по АДРЕСА_1 відбулося проникнення рідини (атмосферні опади) крізь огороджувальні конструкції (безгорищний дах), внаслідок чого відбулося залиття квартири АДРЕСА_1, що розташована на п`ятому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку.

2. Вартість відновлювального ремонту приміщення квартири АДРЕСА_1 після залиття, на час проведення експертизи складає 23134,80 грн. ( т. 1 а. с. 94 - 104).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивач довів факт заподіяння йому матеріальної шкоди та її розмір в сумі 23 134,80 грн. ушкодженням належного йому на праві власності майна з вини відповідача внаслідок залиття квартири по причині незадовільного стану покрівлі багатоквартирного будинку, яка потребує капітального ремонту.

Факт залиття квартири позивача внаслідок протікання з покрівлі п`ятиповерхового житлового будинку підтверджений, відповідач не спростував свою вину у залитті квартири позивача.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини відповідача є необґрунтованими, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, тому не підлягають задоволенню колегією суддів, приймаючи до уваги наступне.

У статтях 1, 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « від 29.11.2001 року № 2866 - ІІІ встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та / або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Майно об`єднання утворюється із майна, переданого йому співвласниками у власність; одержаних доходів, іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом. Майно, придбане об`єднанням співвласників за рахунок внесків та платежів співвласників, є їхньою спільною власністю.

Згідно до частин 1, 2 ст. 24 Закону України « Про житлово - комунальні послуги балансоутримувач зобов`язаний укладати договір з власником ( співвласниками ) на утримання на балансі відповідного майна, забезпечити умови для своєчасного проведення капітального та поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил.

Отже, орган управління ОСББ за чинним законодавством відповідальний за технічний стан будинку, враховуючи, що співвласники, в тому числі і позивач, щомісячно сплачують послуги за утримання будинку.

Відповідно до п. 2 Правил утримання будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово - комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, вказано, що технічне обслуговування житлових будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки регулювання інженерних систем.

Згідно до п.2.1.2 цих Правил основними завданнями загального огляду будинків є: визначення обсягу робіт з підготовки жилих будинків до експлуатації у весняно - літній і осінньо - зимовий періоди; встановлення технічного стану будинків, що підлягають відповідно до плану капітальному або поточному ремонту в наступному році, уточнення обсягу робіт щодо поточного ремонту будинків .

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов`язане забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам.

Шкода, заподіяна особі, майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене, з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності судового процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач належними та допустимими доказами не спростував вини у завданні шкоди позивачу залиттям квартири.

Частиною 3 ст. 386 ЦК України визначено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно частин 1 та 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, аналіз положень ст. 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди.

Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого, в результаті порушення належного йому майнового права.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності).

Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом.

Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України покладено на відповідача.

Таким чином, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, яким встановлено, що позивач довів завдану йому шкоду, має місце протиправність дій відповідача, причинно - наслідковий зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, тому апеляційний суд вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення вимог про стягнення матеріальної шкоди у розмірі, визначеному висновком експерта 23134, 80 грн.

Доводи апеляційної скарги не місять доказів відсутності вини відповідача, не спростовують висновків суду стосовно підставності задоволення вимог позивача про відшкодування матеріальної шкоди, тому не підлягають задоволенню апеляційним судом.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції також обґрунтовано задоволені позовні вимоги про зобов`язання здійснити капітальний ремонт покрівлі будинку АДРЕСА_1 , оскільки здійснення профілактичного, поточного та аварійного ремонтів конструктивних елементів багатоквартирного будинку і прилеглої території є обов`язком саме ОСББ «Смілянська 100/1».

Як встановлено судом покрівля житлового будинку потребує капітального ремонту, що підтверджується згідно з актом від 11.04.2018 року та показами судового експерта, який надавав пояснення в суді першої інстанції під час розгляду справи по суті.

Посилання в апеляційній скарзі скаржника, що суд не надав оцінку, наданим відповідачем доказам: договору підряду на ремонт покрівлі будинку, кошторису відповідача на капітальний ремонт, не вказав у рішенні, що станом на дату ухвалення рішення частина покрівлі вже була відремонтована в 2018 році, не врахував, що рішенням загальних зборів співвласників ОСББ від 23.02.2019 року прийнято рішення про капітальний ремонт решти покрівлі даху будинку АДРЕСА_1 із залученням коштів місцевого бюджету, що вважає скаржник не враховано судом при задоволенні вимог позивача про зобов`язання відповідача здійснити капітальний ремонт покрівлі будинку АДРЕСА_1 , не дають підстав суду апеляційної інстанції задовольнити вимоги скаржника щодо скасування рішення суду першої інстанції в цій частині задоволення вимог, та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні вимог в цій частині. Оскільки, сам скаржник підтверджує, що лише частково відремонтована покрівля будинку, тому вказана вимога задоволена судом обґрунтовано та під час виконання рішення суду щодо проведення ремонту покрівлі будинку всі ремонтні роботи будуть враховані в повному обсязі, що підтвердить факт виконання рішення суду в цій частині вимог.

Згідно до ст. 18 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» відповідач - ОСББ«Смілянська 100/1» відповідно до цього Закону та статуту зобов`язане забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам.

Таким чином, утримання у належному стані даху та покрівлі будинку, де проживає позивач , є обов`язком ОСББ.

Саме порушення такого обов`язку перебуває у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із затопленням квартири позивача та заподіянням матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав . Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Апеляційний суд вважає , що суд першої інстанції, з урахуванням наявних доказів у справі правильно встановлений факт, що суттєве та значне ушкодження житла позивача з вини відповідача призвело до негативних емоцій та переживань позивача з приводу неможливості нормального користування квартирою, порушення звичного способу життя у зв`язку з неприйнятними умовами для проживання у квартирі, необхідності докладання додаткових зусиль для відновлення порушених прав та відновлення ушкодженого майна. Тому, районний суд, визнаючи розмір відшкодування, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) обґрунтовано задовольнив позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди частково, оскільки позивачем було заявлено вимоги про стягнення 20000 гривень моральної шкоди, а судом першої інстанції частково задоволено вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, тому не підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для задоволення моральної шкоди та відмови у задоволенні вимог про її стягнення на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості, незаконності рішення суду, його ухвалення без встановлення дійсних обставин справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки є недоведеними скаржником, саме лише зазначення обставин без посилання на докази та норми права, які є порушеними на думку скаржника, не дає підстав апеляційному суду для скасування рішення суду першої інстанції .

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, яким з`ясовані обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а доводи скаржника зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Виходячи з вищевикладеного, колегією суддів не вбачається, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення, допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, та залишено не розглянутими обставини, що мають значення для справи, тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення суду.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що ухвалене у справі рішення є законним та обгрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скарзі доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи, зводяться до невірного трактування норм матеріального права і правильності висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Голови правління ОСББ «Смілянська 100/1» - С. П. Верещинської - залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Смілянська 100/1" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири та зобов`язання вчинити певні дії -залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів, в порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законом.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Бородійчук В.Г.

Єльцов В.О.