Справа № 585/4088/17
Номер провадження 2/585/15/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2019 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді - В.О. Шульги, з участю секретарів М.В Шунько, С.А. Дем'яненко, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 і просить: 1. Визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,09660 га за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 та визнати за нею право особистої приватної власності на Ѕ частину зазначеного нерухомого майна; 2. Визнати об'єктами права спільної сумісної власності подружжя рухоме майно, а саме: газову плиту «Electrolux»; мікрохвильову піч «Samsung», станцію автоматичного водопостачання «HYDROFRESH», дрель-шуруповерт «CRAFT», фрезер електричний МФЗ-1100, мотокосу «CHEMPION», бензопилу «SFIHL», телевізор «Toshiba», холодильну камеру «ВЕКО», напівавтомат зварювальний «Темп-059», тонометр модель UA-604, повітряний компресор «РОСТЕХ», скутер 10-ти кубовий «Viper», ДВД плеєр, мякий куточок і ліжко. 3. Поділити рухоме майно між нею та ОСОБА_2 та визнати за нею, ОСОБА_1 право особистої приватної власності на рухоме майно, а саме на: газову плиту «Electrolux»; мікрохвильову піч «Samsung», телевізор «Toshiba», холодильну камеру «ВЕКО», повітряний компресор «РОСТЕХ», тонометр модель UA-604. В обґрунтування позову вказано, що 21 липня 2017 року рішенням Роменського міськрайсуду у справі № 585/1741/17 між нею та ОСОБА_2 було розірвано шлюб. За час шлюбу, за спільні кошти ними було зроблено вартісний ремонт будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1, після якого вартість зазначеного будинку суттєво збільшилася, крім того придбано побутову техніку та меблі. Вищезазначений будинок належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Крім того відповідачу належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0966 га в АДРЕСА_1. На внутрішній ремонт будинку та зовнішнє утеплення фасадів даного будинку ними з відповідачем спільно було витрачено 19225,26 грн. На даний час згідно експертної довідки ПП «Бюро Аспект» від 05.12.2017 року вірогідна ринкова ціна Ѕ частки земельно-майнового комплексу в АДРЕСА_1, становить 116400 грн. Отже, враховуючи істотні поліпшення житлового будинку, проведені ними спільно, вважає, що має право на визнання за нею права власності на Ѕ частку нерухомого майна - житлового будинку та земельної ділянки. Крім цього, за час спільного проживання ними була придбана техніка: газова плита «Electrolux» у 2007 році за 2200 грн.; мікрохвильова піч «Samsung»у 2007 році за 800 грн.; станція автоматичного водопостачання «HYDROFRESH», бак 24 л придбана в 2008 році за 500 грн.; дрель-шуруповерт «CRAFT» у 2008 році за 300 грн.; фрезер електричний МФЗ-1100 у 2009 році за 400 грн.;, мотокоса «CHEMPION» в 2010 році за 1800 грн.; бензопила «SFIHL» у 2010 році за 2000 грн.; телевізор «Toshiba» у 2010 році за 2000 грн.; холодильна камера «ВЕКО» у 2012 році за 4470 грн.; напівавтомат зварювальний «Темп-059» у 2007 році за 2000 грн.; тонометр модель UA-604 в 2012 році за 200 грн.; повітряний компресор «РОСТЕХ» в 2014 році за 2300 грн.; скутер 10-ти кубовий «Viper»у 2014 році за 4000 грн.; ДВД плеєр у 2014 році за 1200 грн. Всього було придбано техніки на 24170 грн. Також були придбані меблі: м'який куточок у 2008 році за 5000 грн. і ліжко у 2008 році за 2000 грн., на загальну суму 7000 грн. Вся техніка та меблі, разом з документами, що підтверджують їх придбання, залишилися у відповідача вдома. Добровільно розділити майно відповідач відмовляється. Враховуючи вказане, все вище перелічене є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Відповідач ОСОБА_2 подав суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, в якому просить: 1. Поділити майно, що є у його та ОСОБА_1 спільній сумісній власності, виділивши йому газову плиту «Electrolux» - 1000 грн., дрель-шуруповерт «CRAFT» - 300 грн., фрезер електричний МФЗ-1100 - 300 грн., мотокосу «CHEMPION» - 800 грн., телевізор «Toshiba» - 1000 грн., скутер 10- ти кубовий «Viper» - 3500 грн., ДВД плеєр - 400 грн., мікрохвильову піч «Samsung» (вийшла з ладу) - 300 грн., м'який куточок - 3000 грн., ліжко - 400 грн., а всього на суму 11000 грн. ОСОБА_1 виділити карнизи 4 шт. - 400 грн., люстру 1 шт. 900 грн., бра 2 шт. - 400 грн., штори на вікна 6 шт. - 5000 грн., декоративні картини 2 шт. - 400 грн., килим овальний 1700 грн., швейну машинку «Мінерва» - 1500 грн., ікони 3 шт. - 450 грн., кофемолку 1 шт. - 300 грн., міжкімнатні дверні полотна 2 шт. - 1000 грн., унітаз 1 шт. 1600 грн., змішувач ANGO для ванни - 500 грн., змішувач ANGO для кухні - 400 грн., холодильну камеру «ВЕКО» - 3000 грн., тонометр UA-604 - 200 грн., а всього на суму 17750 грн. 3. Стягнути з ОСОБА_1 на його користь 704,8 грн. витрат на оплату судового збору, 6000 грн. на оплату правничої допомоги та інші витрати пов'язані з розглядом справи в понесених розмірах. В обґрунтування позову вказав, що він перебував з ОСОБА_1 у шлюбі з 3 листопада 2007 року, який розірвано 21.07.2017 р. після розірвання шлюбу, в добровільному порядку, вони поділили майно, набуте за час шлюбу. Так ОСОБА_1 вивезла з будинку частину спільного сумісного майна, зокрема: карнизи 4 шт. - 400 грн., люстру - 900 грн., бра - 2 шт. - 400 грн., штори на вікна 6 шт. - 5000 грн., декоративні картини, 2 шт. - 400 грн., килим овальний - 1700 грн., швейну машинку «Мінерва! - 1500 грн., ікони 3 шт. - 450 грн., кофемолку - 300 грн., міжкімнатні дверні полотна 2 шт. - 100 грн, унітаз - 1600 грн., змішувач для ванни - 500 грн., змішувач для кухні - 400 грн., холодильну камерну «Веко» - 2000 грн., тонометр модель UA-604 в 2012 році за 200 грн., всього на суму 17750 грн. Крім цього ОСОБА_1 вивезла й інше майно, таке як постільну білизну, простирадла, домашню консервацію, господарський інвентар та інше, проте до складу спільного сумісного майна він його не включає, так як воно не становить значної вартості. Інша частина майна залишилася і його будинку, а саме: газова плита «Electrolux» - 1000 грн., дрель-шуруповерт «CRAFT» - 300 грн., фрезер електричний МФЗ-1100 - 300 грн., мотокоса «CHEMPION» - 800 грн., телевізор «Toshiba» - 1000 грн., скутер 10- ти кубовий «Viper» - 3500 грн., ДВД плеєр - 400 грн., мікрохвильову піч «Samsung» (вийшла з ладу) - 300 горн., м'який куточок - 3000 грн., ліжко - 400 грн., а всього на суму 11000 грн. Загальна вартість спільного майна за його оцінкою становить 28750 грн., вартість Ѕ частини - 14375 грн. Не зважаючи на домовленість між нею та ОСОБА_1 щодо добровільного поділу майна, вона звернулася до суду. В позові ОСОБА_1 не вказала частину майна, набутого у шлюбі, яке вона вивезла, частину вивезеного майна вказала як таке, що залишилося у нього та включила до складу майна частину його особистого майна. Оскільки між ним та ОСОБА_1 малась домовленість про поділ спільного сумісного майна, то він від такої домовленості відступати не бажає, тому вважає, що йому має бути виділене майно на суму 11000 грн., яке залишилося у нього, а ОСОБА_1 майно, яке вона вивезла на суму 17750 грн. У випадку спору щодо вартості спірного майна в справі має бути призначена судова товарознавча експертиза для вирішення питання про його вартість.

У відзиві на позов ОСОБА_2 вказав, що вимоги про визнання об'єктом права спільної сумісної власності подружжя житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки і визнання за ОСОБА_1 права особистої приватної власності на Ѕ частину зазначеного майна не визнає. Про поділ рухомого майна визнає частково. Для виконання внутрішніх ремонтних робіт у ФОП ОСОБА_3 він жодних будматеріалів не купував і такі матеріали для виконання робіт не використовувалися. Крім цього, в шлюбі з ОСОБА_1 він з 3.11.2007 року, а частина накладних на відпуск будматеріалів виписана до реєстрації шлюбу. Частина товару, наведеного в накладних, дійсно була доставлена ОСОБА_1 до місця їх проживання, проте у ремонті ці товари не використовувалися. Він дійсно за товарним чеком № 61 від 05.08.2015 року придбав будматеріали на суму 11588 грн., проте на їх придбання були використані його особисті кошти. Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з'ясуванню шляхом порівняння на час вирішення спору вартості об'єкта до та після поліпшення, при цьому сам по собі розмір грошових затрат, а також визначену на час розгляду справи вартість ремонтних робіт не можна вважати тим єдиним чинником, що безумовно свідчить про істотність збільшення майна як об'єкта. З посилань позивача вбачається, що вартість належного йому земельно-майнового комплексу становить 232800 грн., а частка позивача, яка нею зазначена в розмірі 19225,26 грн. становить лише 8,26 відсотка від загальної вартості майна, що не може бути підставою для висновку про істотне збільшення у вартості належного йому майна та визнання його об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина ремонтних робіт у належному йому будинку дійсно була виконана під час перебування у шлюбі, проте ремонтні роботи носили характер поточного ремонту і участь в цьому позивача не перевищувала покладеного на неї обов'язку, передбаченого ст. 156 ЖК України. Що стосується накладних ФОП ОСОБА_3 та товарних чеків ПП ОСОБА_4, йому відомо, що в період роботи позивача у ФОП ОСОБА_3 вона виписувала в рахунок заробітної плати будматеріали, які потім реалізовувала для отримання заробітної плати. Він визнає ту обставину, що в період шлюбу ними було придбано частина вказаного ОСОБА_1 майна, але визначену позивачем ціну він не визнає, через фізичний знос майна. Вважає, що з урахуваннм фізичного зносу майно становить наступну цінність: газова плита «Electrolux» - 1000 грн., дрель-шуруповерт «CRAFT» - 300 грн., фрезер електричний МФЗ-1100 - 300 грн., мотокоса «CHEMPION» - 800 грн., телевізор «Toshiba» - 1000 грн., скутер 10- ти кубовий «Viper» - 3500 грн., ДВД плеєр - 400 грн., мікрохвильову піч «Samsung» (вийшла з ладу) - 300 горн., м'який куточок - 3000 грн., ліжко - 400 грн., холодильна камера «Веко» - 2000 грн., тонометр модель UA-604 200 грн. Частину спірного майна він придбав за свої кошти до шлюбу, а саме - станцію автоматичного водопостачання, бензопилу та зварювальний напівавтомат. Також він не погоджується з тим, що вказане позивачем майно знаходиться у нього, оскільки холодильну камеру «Веко» і тонометр модель UA-604 позивач вивезла у серпні 2017 року, коли залишала його будинок. Відсутній і повітряний компресор «Ростех», який був проданий у 2016 році, під час перебування у шлюбі, тому розподілу не підлягає.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги та їх обґрунтування і просила виділити їй саме те спільне майно, яке вона вказала в позовній заяві. Її заяву про залишення позову без розгляду просить не брати до уваги і розглядати справу. Позовні вимоги відповідача не визнала і просила відмовити в їх задоволенні. Суду пояснила, що все вказане в позові правильно, експертизу вартості нерухомого майна вони не провели через брак коштів. Зустрічний позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Швейну машинку їй подарували, штори з кімнат у сестри відповідача. Вивозила машиною постільну білизну і закатку, яку сама закатувала. Грузове таксі вивозило половину картоплі, яку вона сама виростила. З того майна що в зустрічному позові, вона дійсно забрала - ікони, килим, штори, крани змішувачі, забирала вона речі ті які їй належать. Крани вона купувала до одруження. Холодильну камеру вона не вивозила. Тонометр вона купувала до шлюбу за свої кошти. Повітряний компресор ОСОБА_2 віддав своєму другові.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 позов підтримала і підтвердила вказані в його обґрунтування обставини. Зустрічний позов не визнала, просила відмовити його задоволенні. Вважає, що в зустрічному позові вартість майна, яке ОСОБА_2 пропонує виділити йому занижена, а того яке просив залишити дружині - завищена. На їх думку вартість люстри - 400 грн., штори - 2000 грн., килим - 500 грн., а холодильна камера - 4470 грн.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, суду пояснив, що підтримує обставини вказані у відгуку на позов. Просив задоволити його зустрічний позов до ОСОБА_1 Суду пояснив, що після розлучення, поки він був у відрядженні, позивач вивезла все своє майно, забрала свою особисту кухню, він не заперечував, також забрали штори, картини, карнизи. Морозильної камери в нього немає, мабуть її вивезла ОСОБА_1 Де ця морозильна камера він не знає, бо коли він приїхав з відрядження в будинку вже було майже пусто. У відрядження він їздив в червні-липні 2017 року. Водяну станцію він продав товаришу в 2016 році, коли вони були у шлюбі. Будинок і земельна ділянка належали його батькам і вони зареєстровані на нього ще до появи ОСОБА_1 Дійсно купували міжкімнатні двері для того щоб встановити їх, але їх у будинку не встановлювали. Унітаз теж був новий, білого кольору, його не встановлювали. Люстра купувалася в 2009 році, оцінив в 900 грн. тому що у люстри зносу майже немає. Доказів придбання люстри за 900 грн. у нього немає. Штори вартістю 5000 грн. купувалися десь в 2011-2012 рік, чека немає. Килим купували десь 2009-2010 роки, на ринку, за 1700 грн. - це вартість його на день придбання. Швейну машинку брали в Магелані здається за 1500 грн. Три ікони це речі, які ОСОБА_1 привезла з собою. Вартість кавомолки визначена на час звернення в суд. Міжкімнатні двері не використовувалися, вони в упаковці, унітаз теж. На утеплення фасаду він сам купував пінопласт та інші матеріали. Вартість холодильної камери ним визначена з урахуванням зносу, купували її за 4800 грн. Ліжко і тонометр оцінені на час звернення до суду з позовом. Плита в 1000 грн. зі зносом, бобрали її 2007 році за 2200 грн. Фрезер він купував в лютому 2007 року. Мотокоса придбана в 2010 році, більше ніж за 1000 грн. Телевізор - 1000 грн. це вартість на сьогодні. Скутер він оцінює в 3500 грн. з урахуванням зносу. ДВД плеєр придбаний в 2012 році, 400 грн. це вартість на теперішній час. М'який куточок 3000 грн. це станом на сьогодні. Ліжко 400 грн. Штори разом з карнизами ОСОБА_1 забрала сама.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 первинний позов не визнав і вважав, що він задоволений не може бути. Зустрічний позов підтримав і просив задоволити. Підтримав обставини викладені в обґрунтування відгуку на позов та обґрунтування позовних вимог вказане в зустрічному позові. Суду пояснив, що в даному випадку вартість майна подружжя могла бути визначена за домовленістю сторін, проте така домовленість відсутня, так як кожна сторона визначила свою вартість майна. В такому випадку мала б бути призначена товарознавча експертиза, проте жодна із сторін такого клопотання не заявила. За таких умов, суд не повинен самостійно визначати вартість спірного майна, оскільки будь-який розмір, визначений судом, буде лише припущенням.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснив, що ОСОБА_2 він знає по сусідські, вони товаришують. З ОСОБА_1 стосунки теж нормальні. Йому відомо, що водяна станція була куплена давно, ще до одруження ОСОБА_2 з ОСОБА_1. Потім ОСОБА_2 цю станцію переніс і встановив в будинок. Коли вони в сім'ї стали сваритися, потім розлучилися, ОСОБА_1 попросила його перевезти речі автомобілем. Він, перед тим як погодитися на прохання ОСОБА_1, запитав у ОСОБА_2 дозволу перевозити речі, той не заперечував. Він підігнав автомобіль, у нього мікроавтобус, до воріт і пішов додому. Потім ОСОБА_1 зателефонувала йому і він прийшов до автомобіля. Там вже був і ОСОБА_2, який подивився що завантажено і сказав щоб їхали. Він двічі перевозив речі ОСОБА_1, один раз в Недригайлів до сина ОСОБА_1, а вдруге за механзавод в м.Ромни, за залізничним переїздом направо перша вулиця перед пятиповерхівкою. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 одружилися здається з 2012 року, а водяна станція придбана років за 2 до одруження. Вона була придбана коли з ОСОБА_2 проживала мати, це було до шлюбу. Станція називалася Тайфун. Він не був присутній як переносили станцію, але бачив як ОСОБА_2 копав яму для встановлення водяної станції. Після того як ОСОБА_1 погрузила речі в автомобіль, він на прохання ОСОБА_2 зайшов у будинок, і бачив що в будинку нічого не було ні на стінах, ні на вікнах, ні на підлозі. На кухню він не заходив. Був у прихожій, кімнаті та у спальні. Мікрохвильову піч не бачив, електроінструменту він не бачив, мотокосу не бачив. Телевізор у будинку залишився. Ліжко було, м'якого куточка не було. Чи були в автомобіль завантажені якісь побутові прилади він не бачив, так як в автомобілі все було завалено. Речі він перевозив у два різні дні і перший раз він возив речі в Недригайлів, а потім в Ромни. В будинок ОСОБА_2 він заходив тоді коли відвозив речі на квартиру ОСОБА_1 ОСОБА_2 був присутній при вивезенні речей в обох випадках. Хто вантажив речі ОСОБА_1 він не знає, здається сама вантажила речі. Це було в обох випадках, вона сама вантажила речі. На завантаження його автомобіля вона вантажників не запрошувала. В Недригайлові ОСОБА_1 сама вивантажувала всі речі. Він був при цьому присутній, але дуже не придивлявся, ходив навколо автомобіля. Вона вивантажувала речі в мішках, там щось цокотіло, здається банки з закаткою. Холодильника, пральної машини чи інших великих побутових приладів він не бачив. В Ромни коли відвозив речі теж не бачив великих побутових приладів. Могло бути і таке що та насосна станція водяна прийшла в непридатність, а в будинок ставилася інша. В період коли ОСОБА_2 жив з ОСОБА_1 вони утеплювали хату пінопластом, інших робіт щоб там робили він не помічав. В будинку у них він бував часто, інколи і двічі на тиждень, інколи рідше. Коли ОСОБА_1 І ОСОБА_2 одружилися, вони поклеїли обої, з'явилися штори на вікнах, на підлозі появився палас у залі. Також з'явився м'який куточок. До одруження було у ОСОБА_2 і на вікнах і на підлозі, але замінили на нові. Звідки ці речі взялися, він не знає. Вікна в будинку мінялися, але коли були поміняні він не пам'ятає. Перепланувань в будинку не було, стіни на місці, підлога на місці, двері. Прибудов не проводили. Замок для хати ОСОБА_2 у нього просив, коли це саме було і які були події в той день він не пам'ятає, може це було тоді коли приїздив вантажний автомобіль. Скільки коштів витратили на утеплення будинку він не знає. Роботи по утепленню будинку проводив сам ОСОБА_2, своїми руками. Матеріали для утеплення були придбані напроти 7 школи, так він зрозумів з розповіді ОСОБА_2. ОСОБА_1 якийсь час працювала на макаронній фабриці, а якийсь час не працювала. ОСОБА_2 просив замок щоб ОСОБА_1 не вивезла всього іншого майна.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснила, що з ОСОБА_1 стосунки останнім часом стали неприязні, до того були нормальні. З ОСОБА_2 добросусідські стосунки. На час одруження ОСОБА_2 з ОСОБА_1 та сім'я ОСОБА_2 жила заможно, всі гроші йшли в сім'ю. Було все і на стінах і на вікнах. В погребі все забрала. Коли ОСОБА_1 все забрала в трьох машинах вона забрала все, що було у будинку, навіть сапи і сокири, після того не було чим навіть води напитися. ОСОБА_1 забрала все що нажито і нею і до неї. Коли вона раніше ходила в цю хату було все, а потім не стало нічого. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 прожили разом років 8. За цей час відбулися поліпшення будинку - вони зробили ремонт, далі ОСОБА_2 зробив утеплення хати десь на 50 відсотків. Вона бачила у них телевізор, мікрохвильову камеру, була розмова про холодильну камеру. Була газова плита, чи нова чи стара не роздивлялася. Про станцію водопостачання вона не може нічого сказати. Ліжко і м'який куточок бачила як привозили. ОСОБА_1 вивозила речі, а які саме речі вона не бачила, бо все це було хитро вивезено, все було в мішках. Після того як ОСОБА_1 вивезла речі, вона через кілька днів заходила в будинок ОСОБА_2 і бачила що там немає нічого. М'який куточок був у ОСОБА_2 до одруження. Ліжка були до того як одружилися. Після одруження у них в сім'ї нічого не добавилося. Вона бачила як ОСОБА_1 вкидала в машину сокири, сапи і лопати. Меблі возила в критому автомобілі. Холодильну камеру вона не бачила, але щось важке тоді вантажили в автомобіль. Камеру здається вони купили у шлюбі. Заходила до них вона в той же вечір як вивезла речі ОСОБА_1 Євровікна ОСОБА_2 ставив перед шлюбом, коли ще ОСОБА_2 жив з попередньою жінкою. Скільки коштів витратили сусіди на утеплення вона не знає.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 суду пояснив, що ОСОБА_1 знає як дружину ОСОБА_2, стосунки з ОСОБА_2 дружні. З його жінкою він не скандалив. В будинку ОСОБА_2 був ремонт, холодильна камера, ковер на стіні, та інші речі, все як у людей. Яке майно було придбане за час шлюбу він не знає. Він бував у ОСОБА_2 і до шлюбу з ОСОБА_1, і після шлюбу, бував періодично, інколи раз у місяць, бувало й рідше. Телевізор був у ОСОБА_2 до шлюбу, холодильна камера була придбана, штори були нові після шлюбу, помінявся ковер. Вони робили ремонт будинку у шлюбі, перепланування не було, прибудов не було. Він знає що були придбані двері, бо вони збиралися добудову робити. ОСОБА_2 сам утепляв пінопластом будинок. Вікна були вставлені до шлюбу. В ОСОБА_2 були електродрель, куплена до шлюбу, ще радянського виробництва. Електропилка теж придбана до шлюбу, сварка у ОСОБА_2 була до шлюбу, вони її купували в Харківській області в Пересічному, де їх виготовляють. Чи був скутер він не знає. Водяна станція у ОСОБА_2 була, вона була придбана ще до шлюбу. Утеплення будинку на сьогодні ще не закінчене.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 суду пояснив, що стосунки з ОСОБА_2 дружні, вони з дитинства, живуть через хату. З ОСОБА_1 він знайомий, стосунків немає ніяких. Які речі були в будинку до одруження у ОСОБА_2 він точно не пам'ятає він і в себе вдома не пам'ятає що є. Після того як ОСОБА_1 поїхала, ОСОБА_7 розповідав що вивозив речі. Вікна в будинку ОСОБА_2 ставили коли саме точно сказати не може. Коли була встановлена водяна станція не знає, але вода була підведена до будинку ще до шлюбу. По утепленню будинку все робив ОСОБА_2, коли це було точно не знає, бо він погано запам'ятовує дати. Чи купувалася водяна станція в період шлюбу він не знає. Він знає що у ОСОБА_2 є ручний електроінструмент. Скутер у ОСОБА_2 є.

Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайсуду від 21 липня 2017 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. При цьому в рішенні вказано що шлюб між сторонами зареєстрований 3 листопада 2007 року.

Згідно довідки КП «Роменське МРБТІ» житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 станом на 01.01.2013 року зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку в АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. Вказана обставина підтверджена інформацією з Держгеокадастру.

Згідно товарного чека № 61 від 5 серпня 2018 року було придбано пінопласт, суміш фасадну, ґрунт, СМ-11, короїд, дюбель, всього на 11588 грн.

Накладні № 118 від 2 серпня 2007 року, № 142 від 29 серпня 2007 року, № 148 від 18 вересня 2007 року, які надані позивачем, суд до уваги при вирішенні спору не бере, оскільки вони стосуються періоду коли між сторонами шлюб укладений не був, а про майно набуте в період спільного проживання без шлюбу сторони питання на вирішення суду не ставили.

Згідно накладних які видані ФОП ОСОБА_3 відпущено ОСОБА_1 в рахунок зарплати: № 3 від 04.01.2008 - шпалери 3 рулони та інші товари на суму 825,17 грн.; № 8 від 27 січня 2008 - молдинг, плінтус, карнизи та інш. на суму 497,8 грн.; № 18 від 14 лютого 2008 - двері металеві на суму 500 грн.; № 50 від 16 квітня 2008 - карниз та екран радіатора на суму 250,4 грн.; № 177 від 10 листопада 2007 - шпалери, плінтус, клей та інш. на суму 330,1 грн.; № 147 від 29 жовтня 2008 - лампи на суму 335,64 грн.; № 170 від 10 грудня 2008 - змішувач для ванни, коврик для ванни та інш. на суму 385,79 грн.; № 162 від 21 листопада 2008 - змішувач для кухні за 120,52 грн.; № 174 від 18 грудня 2008 - самоклеювану плівку на суму 323,4 грн.; № 152 від 5 листопада 2008 - шпалери, дверні полотна, ком пакт та інш. на суму 2158,24 грн.

Згідно довідки від 5 грудня 2017 року ПП «Бюро аспект» від 5 грудня 2017 року вірогідна ринкова вартість Ѕ частки земельно-майнового комплексу, а саме - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і земельної ділянки (ІЖБ) площею 0,0966 га, як середня ціна нерухомості в даному районі м. Ромни, може становити 116400 грн.

Відповідно накладної від 24.07.2007 року ОСОБА_2 придбано зварювальний напівавтомат за 1900 грн.

З наданої ОСОБА_2 інструкції бензопили «STIHL» вбачається що пилка придбана 8 березня 2007 року.

10 квітня 2018 року за клопотанням представника позивача призначено судову будівельно-технічну експертизу щодо вартості ремонтних робіт та вартості будинку до і після проведення робіт. Провадження у справі зупинено.

13 червня 2018 року від ОСОБА_1, надійшла заява про залишення її позову про поділ спільного майна подружжя без розгляду.

4 липня 2018 року до суду надійшло повідомлення від експерта про неможливість надання висновку, в тому числі і через відсутність оплати вартості експертизи і цього дня суд відновив провадження у справі.

Наведені факти свідчать, що між сторонами виник спір про визнання права власності та поділ майна подружжя. При вирішенні спору суд виходить, з положень Сімейного кодексу України та норм Цивільного кодексу України.

Відповідно ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, частка майна кожного з подружжя становить 1/2 всього майна набутого за час шлюбу.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що первинний позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає. Підстав для задоволення зустрічного позову суд також не вбачає.

Вирішуючи спір в частині вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання об'єктом права власності житлового будинку та земельної ділянки і визнання за позивачем права власності на Ѕ частину вказаного нерухомого майна, суд виходить з встановлених обставин та наданих сторонами доказів і приходить до висновку що вимоги позивача в цій частині не обґрунтовані і задоволенню не підлягають, оскільки доказів що нерухоме майно набуте в період шлюбу за спільні кошти подружжя не надано, натомість будинок ОСОБА_2 отримав у власність до шлюбу. Що стосується земельної ділянки, доказів підстав її набутті ОСОБА_2 позивач не надала. Також позивач не довела тієї обставини, що вартість нерухомого майна суттєво збільшилася внаслідок спільних трудових чи грошових затрат, внаслідок чого нерухоме майно може бути визнано об'єктом права спільної власності подружжя.

Вирішуючи спір в частині вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання об'єктом права спільної сумісної власності подружжя рухомого майна, а саме побутової техніки та господарських електроінструментів, суд не вбачає підстав і потреби в цій частині взагалі приймати рішення з формулюванням його в резолютивній частині судового рішення, оскільки СК України визначив презумпцію спільної сумісної власності подружжя на таке майно, а саме ч.2 ст. 62 СК України визначає що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Натомість, у випадку якщо хтось з подружжя заперечує проти того, що річ придбана у шлюбі є спільною власністю подружжя, тоді дане питання може бути вирішене судом.

Вирішуючи первинний позов та зустрічний позов про поділ рухомого майна подружжя, суд виходить з тих міркувань, що до складу спільного майна подружжя позивач включила станцію водопостачання «HYDROFRESH»,бензопилу «SFIHL» та повітряний компресор «РОСТЕХ», проте відповідач ОСОБА_2 вказав що станцію і бензопилу придбано ним до шлюбу, а компресор проданий в період шлюбу, про що надав суду докази. Позивач ОСОБА_1 не спростувала тверджень відповідача ОСОБА_2 і не надала доказів на спростування таких доказів. Крім цього позивач заявила спільним майном бензопилу «SFIHL», проте існування такої пилки вона не довела. Натомість відповідач надав докази про існування бензопили «STIHL».

Кожна із сторін, звертаючись з позовом, самостійно визначила вартість спірного майна і запропонувала свій варіант поділу цього майна.

Позивач ОСОБА_1 в первинному позові просила виділити їй майна на загальну суму 11970 грн., а відповідачу на суму 19200 грн.

Позивач ОСОБА_2 у зустрічному позові просив виділити йому майна на загальну суму 11000 грн., а відповідачу на суму 17750 грн. При цьому, до складу спільного майна у зустрічному позові включено майно, про поділ якого у первинному позові питання не ставилося.

Визначаючи вартість того майна, яке обидві сторони вважають майном, набутим в період шлюбу і яке існує, вони вказали вартість: газової плити «Electrolux» ОСОБА_1 - 2200 грн., а ОСОБА_2 - 100 грн.; мікрохвильова піч «Samsung» ОСОБА_1- 800 грн., а ОСОБА_2 300 грн.; фрезер електричний МФЗ-1100 ОСОБА_1 - 400 грн., а ОСОБА_2 - 300 грн.; мотокосу «CHEMPION» ОСОБА_1 - 1800 грн., а ОСОБА_2 - 800 грн.; телевізор «Toshiba» ОСОБА_1 - 2000 грн., а ОСОБА_2 - 1000 грн.; холодильну камеру «ВЕКО» ОСОБА_1 - 4470 грн., а ОСОБА_2 - 3000 грн.; скутер 10-ти кубовий «Viper» ОСОБА_1 - 4000 грн., а ОСОБА_2 - 3500 грн.; ДВД плеєр ОСОБА_1 1200 грн., а ОСОБА_2 - 400 грн.; м'який куточок ОСОБА_1 - 5000 грн.,а ОСОБА_2 - 3000 грн.; ліжко ОСОБА_1 2000 грн., а ОСОБА_2 - 400 грн. Лише щодо вартості дрель-шуруповерт «CRAFT» та тонометра UA-604 у сторони зійшлися у визначенні вартості.

За таких обставин суд позбавлений можливості об'єктивно вирішити даний спір, оскільки сторони не дійшли згоди щодо вартості майна, жодна зі сторін не скористалася своїм правом і не виконала свого обов'язку в частині надання доказів на підтвердження правильності визначення нею вартості спільного майна. В зв'язку з такою ситуацією суд ставив на обговорення сторін питання щодо потреби і можливості призначення у справі товарознавчої експертизи для визначення вартості майна, проте клопотання щодо призначення експертизи від сторін не надійшло. Тобто, всупереч вимог п. 2) ч. 2 ст. 43 ЦПК України, сторони, кожна з яких ініціювала спір, не виконали свого обов'язку сприяти всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин у справі.

Стосовно самостійного визначення судом вартість спільного майна подружжя, суд позбавлений можливості вирішити дане питання, оскільки для визначення вартості майна необхідні спеціальні знання, а всі інші висновки суду щодо вартості, які можуть бути зроблені, в тому числі шляхом застосування порівняльного методу, з відшуканням вартості аналогічного майна в мережі «Інтеренет», будуть ні чим іншим, як припущеннями які не можуть бути покладені в основу прийнятого рішення, оскільки не будуть мати в підґрунті належних і допустимих доказів. Також сторонами не надано підтвердження об'єктивного існування частини майна, про розподіл якого стоїть питання.

Окремо суд відмічає ту обставину, що між сторонами фактично вже відбувся поділ майна, оскільки в судовому засіданні як позивач так і відповідач визнали ту обставину, що ОСОБА_1 після розлучення вивозила речі з будинку ОСОБА_2 і останній перепон їй в цьому не чинив.

Також позивач ОСОБА_1, крім інших вимог, просила визнати за нею право особистої приватної власності на рухоме майно. Така вимога задоволенню не підлягає, оскільки не вказані правові підстави, з який суд може визнати право особистої приватної власності на рухоме майно, яке не потребує реєстрації чи іншого посвідчення.

Керуючись ст.ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ майна подружжя, відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга