Справа № 452/1797/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"18" липня 2019 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Галина В.П.,

секретар Задорожна В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Самбірської районної державної адміністрації Львівської області в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

за участю представника позивача ОСОБА_3 ,

відповідачки ОСОБА_1 ,

представника відповідачки ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Орган опіки та піклування в особі голови Самбірської районної державної адміністрації Миколи Фрея в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_1 . В обґрунтування позову посилається на те, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у АДРЕСА_1. Із врахуванням заяви матері ОСОБА_2 , малолітнього ОСОБА_1 влаштовано у будинок дитини на повне державне забезпечення. У зв`язку із закінченням терміну перебування у Будинку дитини № 2, розпорядженням голови районної державної адміністрації від 25 листопада 2015 року №456, малолітнього влаштовано у районний дитячий будинок змішаного типу «Рідний дім» с. Корналовичі на повне державне забезпечення.

ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 . Згідно характеристики, виданої виконавчим комітетом Дублянської селищної ради, відомо, що вона не одружена, не працює, поводиться інколи неадекватно, вживає алкоголь, подає дитині негативний приклад своєю поведінкою. Ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання та навчання свого малолітнього сина ОСОБА_1 , не піклується про стан його здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, не бере участі у навчанні, розвитку та утриманні малолітньої дитини.

Мати є байдужою до своєї дитини, не цікавиться навчанням та вихованням сина. Впродовж 2018-2019 років лише 4 рази відвідала дитину в закладі. В дитячому будинку ОСОБА_5 періодично відвідує баба та забирає його на канікули додому.

За час перебування малолітнього сина ОСОБА_1 у Будинку дитини № 2 м. Львова та районному дитячому будинку змішаного типу «Рідний дім», ОСОБА_2 не створила належних умов для повернення його на виховання в сім`ю.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Самбірській районній державній адміністрації розглянуто клопотання служби у справах дітей Самбірської районної державної адміністрації від 20 травня 2019 року № 01-07/238 щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , жительки с АДРЕСА_2 Самбірського району Львівської області, відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи наведені обставини та подані документи, просить суд задовольнити позов у повному обсязі заявлених позовних вимог.

Представник позивача ОСОБА_6 у судовому засіданні позов підтримала, в обґрунтування посилалась на викладені в ньому обставини, просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що відповідно до вивчених ними обставин справи встановлено, що мати, тобто відповідачка, ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно сина та не виконує їх. За час перебування дитини в закладах інституційного догляду ні разу не зверталась до органу опіки та піклування про повернення їй дитини з «Будинку дитини» для виховання в сім`ю, тому просимо позбавити її прав і дати дитині шанс для влаштування дитини в сімейні форми виховання. Вивчені документи, зокрема акт обстеження умов проживання відповідачки не дають підстав для повернення дитини до матері.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вона відвідувала сина. Не згідна на позбавлення батьківських прав відносно сина, умови для проживання у неї є.

Представник відповідачки ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила позов, просила не позбавляти відповідачку прав.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідка ОСОБА_7 , з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України, сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У відповідності до частини 1 ст. 12 «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Частиною 1 ст. 164 СК України визначено підстави, за яких мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, це якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у АДРЕСА_1. Його матір`ю є ОСОБА_2 , відповідачка по справі.

Згідно довідки виданої Самбірським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану 2 лютого 2019 року № 94/16.16.04-06, реєстрація актового запису про народження ОСОБА_1 проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (одинока мати). ( а.с. 4).

Відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації від 22 жовтня 2012 року № 594 «Про направлення малолітнього ОСОБА_1 у будинок дитини № 2 м . Львова», враховуючи заяву матері ОСОБА_2 , малолітнього влаштовано у будинок дитини на повне державне забезпечення. У зв`язку із закінченням терміну перебування ОСОБА_1 у Будинку дитини № 2, розпорядженням голови районної державної адміністрації від 25 листопада 2015 року № 456 «Про влаштування ОСОБА_1 у дитячий будинок змішаного типу «Рідний дім» с.Корналовичі», малолітнього влаштовано у районний дитячий будинок на повне державне забезпечення. (а.с. 10-11).

Відповідно до довідки від 16 травня 2019 року № 643, виданої виконавчим комітетом Дублянської селищної ради, ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 . ( а.с. 12).

Згідно характеристики від 16 травня 2019 року № 02-07/433, виданої виконавчим комітетом Дублянської селищної ради, відомо, що ОСОБА_2 не одружена, не працює, поводиться інколи неадекватно, вживає алкоголь, подає дитині негативний приклад своєю поведінкою. Ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання та навчання свого малолітнього сина ОСОБА_1 , не піклується про стан його здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, не бере участі у навчанні, розвитку та утриманні малолітньої дитини. ( а.с. 5).

Згідно з актом обстеження умов проживання від 16 травня 2019 року № 02-07/434, виданого виконавчим комітетом Дублянської селищної ради, встановлено, що ОСОБА_1 разом з батьками та 2 братами проживає без реєстрації у житловому будинку, який належав її покійному дядькові, не був приватизований і на даний час не успадкований, складається з двох кімнат, кухні, комори, коридору, веранди. У власності житла не має, підсобного господарства не утримує. У будинку не створено належних умов для повернення малолітньої дитини на виховання в сім`ю. ( а.с. 6).

Відповідно до інформації районного дитячого будинку змішаного типу «Рідний дім» від 14 березня 2019 року, відомо, що впродовж 2018-2019 років ОСОБА_1 лише 4 рази відвідала дитину в закладі. В дитячому будинку ОСОБА_5 періодично відвідує баба та забирає його на канікули додому. ( а.с. 9).

Згідно довідки виданої адміністрацією районного дитячого будинку «Рідний дім» с.Корналовичі від 14.02.2019 року відомо, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває в дитячому будинку на повному державному забезпеченні з 25.11.2015 року. ( а.с. 8).

Відповідно до висновку Самбірської районної державної адміністрації від 27.05.2019 року, орган опіки та піклування Самбірської райдержадміністрації, вивчивши всі представлені матеріали, виходячи з інтересів малолітньої дитини, вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ( а.с. 13).

Свідок ОСОБА_7 в судовому засідання пояснила, що є секретарем виконкому Дублянської селищної ради Самбірського району Львівської області. Із сім`єю відповідачки знайома. Від 2016 року вони знаходяться на обліку як неблагополучна сім`я. Часто із представниками служби відвідували цю сім`ю. Відповідачка поводиться неадекватно, вживає спиртні напої, пропозицію щодо працевлаштування відхилила. На її думку, ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав, а опіку за дитиною доручити бабці.

Згідно правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду від 25.04.2019 року справа № 296/7848/16-ц, ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Більше того, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду від 28.03.2019 року справа № 569/5825/17, ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них.

Отже, аналізуючи всі обставини справи - судом встановлено, що даний позов про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 є підставним, оскільки відповідачка з часу влаштування сина після народження у будинок дитини на повне державне забезпечення і по даний час, не приймає участі у вихованні дитини, не здійснює за нею догляду. Як відомо із пояснень свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні, дитина відчуває прихильність до бабці, до матері якихось відчуттів не проявляє. Відповідачка зловживає спиртним. Представлені суду документи засвідчують факт ухиляється ОСОБА_2 від виконання обов`язків щодо виховання та навчання свого малолітнього сина ОСОБА_1 , також вона не піклується про стан його здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, не бере участі у навчанні, розвитку та утриманні малолітньої дитини. У дитячих будинках його провідує, однак з кожним роком все рідше. Зацікавленості в тому, щоб забрати дитину додому у неї немає. Її влаштовує перебування дитини на повному державному забезпеченні. За період розгляду справи в суді, вона не висловила ні наміру щодо повернення дитини в сім`ю, ні прагнення того, що вона є матір`ю яка має дбати за свою дитину, вважаючи це обов`язком держави.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , жительку с АДРЕСА_1 , відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного рішення буде складено 24.07.2019 року.

Суддя