Провадження № 2/127/5011/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2019 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Іщук Т.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивувало тим, що відповідно до умов Кредитного договору б/н від 26.08.2013 року ОСОБА_1 отримав кредиту розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі, встановленому Тарифами. У звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем, станом на 24.10.2018 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 11926,84 грн., з яких: 3124,57 грн. заборгованість по тілу кредиту, 2600,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5157,52 грн. нарахована пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 544,14 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 11 926,84 грн. за Кредитним договором №б/н від 26.08.2013 року та судовий збір в розмірі 1762,00грн.

Позивачем АТ КБ «ПриватБанк» було подано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2018 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з розясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

Відповідач отримав вказану ухвалу разом з позовною заявою з додатками 03.12.2018 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 21050 11 33329 3, однак у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав.

Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані ст. ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.

Відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно положень ч.1 ст. 546 ЦК України та ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобовязань відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного з ПАТ КБ «ПриватБанк» Кредитного договору № б/н від 26.08.2013 року, ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами (базовий розмірі - 30,00 % на рік (2,5% на місяць), за тратами з 01.09.2014 року -2,9 % на місяць, за тратами з 01.04.2015 року -3,6 % на місяць).

Зі змісту Заяви Позичальника вбачається, що останній ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку; він згодний, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Памяткою клієнта, а також Тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Вказані письмові документи містять усі істотні умови договору про надання фінансових послуг, передбачені ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а тому в силу положень ст. 638 ЦК України даний договір вважається укладеним.

Відповідач коштами користувався, що підтверджується випискою по картковому рахунку.

Як слідує із матеріалів справи, відповідач належним чином не виконував зобовязання відповідно до умов Договору, у звязку з чим, за розрахунками позивача, станом на 24.10.2018 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 11926,84 грн., з яких: 3124,57 грн. заборгованість по тілу кредиту, 2600,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5157,52 грн. нарахована пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 544,14 грн. - штраф (процентна складова).

У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань, права кредитора позивача АТ КБ «Приватбанк» порушені, порушене право підлягає поновленню.

Разом з тим, суд не в повній мірі погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором.

Як слідує з Розрахунку заборгованості станом 24.10.2018 року, при розрахунку заборгованості за процентами до складу заборгованості включені нараховані проценти за період до 11.04.2017 року, однак як слідує з самого розрахунку, а також даних виписки по рахунку (а.с.43, зворот), станом на 11.04.2017 року заборгованість по рахунку взагалі відсутня (наявне навіть позитивне сальдо), а тому є безпідставним врахування в розмір заборгованості по процентам суму нарахованих процентів на 11.04.2017 року.

Крім того, суд також звертає увагу, що з 01.06.2017 року до бази, на яку нараховувалися проценти, було включено не лише тіло кредиту, тобто витрачені позичальником кошти, а й нараховані проценти (відбувалася так звана «капіталізація» процентів) та штрафні санкції (неустойку) шляхом збільшення розміру витраченого кредитного ліміту на суму нарахованих процентів та пені. Так, наприклад, 01.06.2017 року до розміру заборгованості було включено нараховані проценти (133,36 грн., 62,09 грн.) та пеню (50 грн.), тобто загальний розмір заборгованості, на яку нараховувалися проценти, було збільшено на суму пені. Аналогічна ситуація мала місце продовж усього періоду з 01.06.2017 року до 24.10.2018 року.

Зазначене не відповідає чинному законодавству (зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 550 ЦК України, проценти на неустойку не нараховуються), а тому наданий банком розрахунок заборгованості за процентами з 01.06.2017 року також не може бути взятий судом до уваги як належний, достатній та допустимий доказ, тобто у цій частині вимог відповідно до положень ст. 81 ЦПК України позов є недоведеним.

Отже, стягненню підлягають лише проценти у розмірі 195,45 грн. (62,09 грн. розмір нарахованих процентів станом на 30.04.2017 та 133,36 грн. розмір нарахованих процентів станом на 01.06.2017 року), який є доведеним.

Отже, у даному випадку стягненню підлягає заборгованість по тілу кредиту в розмірі 3124,57 грн. та проценти у розмірі 195,45 грн., який є доведеним.

Що стосується стягнення неустойки (штрафу та пені), то суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору.

Згідно витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.49), Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій.

Крім того, у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн. сплачується пеня, відповідно до встановлених тарифів.

Позивач просить стягнути з відповідача 5157,52 грн. нарахованої пені, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 544,14 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно Постанови Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003цс15), цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

З огляду на зазначене, підстави для одночасного стягнення пені у розмірі 5157,52 грн. та 1044,14 грн. штрафу відсутні, а тому, зважаючи все ж таки на порушення відповідачем своїх зобовязань, суд приходить до висновку про стягнення з останнього саме штрафу. При цьому, суд враховує, що базою для нарахування пені ( як слідує з розрахунку ) є не тільки тіло кредиту та проценти, а і штрафні санкції.

Щодо його розміру, то враховуючи те, що розмір доведених вимог становить 3320,02 грн., то процентна складова штрафу (5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій) становить 166,00 грн.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню та слід стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за Кредитним договором № б/н від 26.08.2013 року у розмірі 3986,02 грн., з яких: 3124,57 грн.- заборгованість по тілу кредиту, 195,45 грн - заборгованість по процентам, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 166,00 грн.- штраф (процентна складова).

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 588,51 грн., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог

На підставі викладеного, керуючись ст. 61 Конституції України, ст. ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (код ) заборгованість за Кредитним договором № б/н від 26.08.2013 року в розмірі 3986,02 грн. ( три тисячі девятсот вісімдесят шість гривень 02 коп.), з яких: 3124,57 грн.- заборгованість по тілу кредиту, 195,45 грн - заборгованість по процентам, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 166,00 грн.- штраф (процентна складова).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»» судовий збір у розмірі 588,51 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (01001, м.Київ, вул. Грушевського, 1Д, ),

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суддя: