Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2717/19 Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 10 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №296/2717/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_4 , про стягнення коштів та витребування майна з чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 20 березня 2019 року, постановлену під головуванням судді Галасюка Р.А.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що 25 серпня 2008 року між ним відповідачами укладений договір, за умовами якого він надав подружжю ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 183000 дол. США. Відповідачі, в свою чергу, зобов`язувались на вказані кошти придбати технологічне обладнання для здійснення підприємницької діяльності, а саме: верстат стрічкопильний №46, компресорну станцію КС №500 з кунгом №334, верстат чотирьохсторонній DN 615 ( виробництво «Worldgrup» країни Тайвань) МВ №4015Х6 №2006008, шипорізний верстат МХВ 3512 №00512221, шипорізний верстат МХВ 3512 № 00512548 , торчувальний верстат MJ 2415 №0601058, торчувальний верстат MJ 2415 № 0601055 , верстат для нанесення клею МН 6540, обладнання сушильної камери DNR -50 2006 року випуску « Делфі» ( виробництва країни Тайвань) №352, обладнання сушильної камери DNR -50 2006 року випуску « Делфі» (виробництва країни Тайвань) №730, блок управління Гальцемместр-333, блок управління Гальцемместр-411, прес веєрний для виробництва щита моделі МН 1930 ( виробництво «Worldgrup» країни Тайвань) №Y0508019, котел паливний КВ М(а)-0,50 №74 2006 р., систему опалення із мідних труб 150 м. погонних, 12 радіаторів мідних, металеві конструкції та алюмінієві листи для двох сушильних камер.

На виконання умов договору відповідачі придбали вказане майно та розмістили його у швидкозбірному столярному цеху, який розташований в АДРЕСА_1.

При цьому, позивач зазначив, що столярний цех змонтований за надані ним грошові кошти та складається із металевих конструкцій літ. «В», площею 401,8 кв.м.; сушильні літ. «Е», площею 90,9 кв.м.; прибудов до цеху літ. «В-1», площею 83,2 кв.м, «В-«2», площею 456 кв.м. та літ. «е», площею 33,5 кв.м.; а також котельні літ. «Ж», площею 34,3 кв.м.

ОСОБА_1 вказує, що за умовами договору зазначене технологічне обладнання після його придбання відповідачами є його власністю та повинно було перебувати у користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до 1 лютого 2017 року. Відповідачі зобов`язувались повернути йому 183000 дол. США та зазначене майно після настання цієї дати.

Оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не виконали свої зобов`язання, у встановлений строк не повернули грошові кошти та вказане технологічне обладнання, позивач просив стягнути з них в солідарному порядку 183000 дол. США, що станом на 11 березня 2019 року є еквівалентним 4829370 грн..

Окрім того, просив витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вищезазначене технологічне обладнання та столярний цех, розташований в АДРЕСА_1 .

Разом із зазначеним позовом ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на вказане майно та заборонити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також третім особам, яким це майно передане в оренду, використовувати його.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 20 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

З метою забезпечення позову накладено арешт на наступне майно: верстат стрічкопильний №46, компресорну станцію КС №500 з кунгом №334, верстат чотирьохсторонній DN 615 ( виробництво «Worldgrup» країни Тайвань) МВ №4015Х6 №2006008, шипорізний верстат МХВ 3512 № 00512221 , шипорізний верстат МХВ 3512 № 00512548 , торчувальний верстат MJ 2415 №0601058, торчувальний верстат MJ 2415 № 0601055 , верстат для нанесення клею МН 6540, обладнання сушильної камери DNR -50 2006 року випуску « Делфі» ( виробництва країни Тайвань) №352, обладнання сушильної камери DNR -50 2006 року випуску « Делфі» (виробництва країни Тайвань) №730, блок управління Гальцемместр-333, блок управління Гальцемместр-411, прес веєрний для виробництва щита моделі МН 1930 ( виробництво «Worldgrup» країни Тайвань) №Y0508019, котел паливний КВ М(а)-0,50 №74 2006 р., систему опалення із мідних труб 150 м. погонних, 12 радіаторів мідних, металеві конструкції та алюмінієві листи для двох сушильних камер, металеві конструкцій літ. «В», площею 401,8 кв.м.; сушильні літ. «Е», площею 90,9 кв.м.; прибудови до цеху літ. «В-1», площею 83,2 кв.м, «В-2», площею 456 кв.м., літ. «е», площею 33,5 кв.м.; а також котельню літ. «Ж», площею 34,3 кв.м., що розташовані в АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В обґрунтування скарги зазначає, що суд першої інстанції не оцінив обгрунтованості доводів заявника та не врахував, що зазначене майно належить їй на праві приватної власності та передане в оренду Іноземному підприємству «Шамс». Користування майном здійснюється належним чином на підставі умов договору, а тому у суду відсутні будь-які підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Під час судового розгляду ухвалою суду до участі у справі залучено правонаступника ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_4 .

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу та пояснила, що протягом дії ухвали суду першої інстанції Іноземному підприємству « Шамс» спричинені значні матеріальні збитки. Між сторонами тривалий час існує спір щодо майна та устаткування, призначеного для ведення підприємницької діяльності, яка пов`язана з деревообробним бізнесом. Дійсною метою звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом є його прагнення у будь-який спосіб заволодіти цим майном, яке належить ОСОБА_2 та набуте нею у встановленому законом порядку.

ОСОБА_4 вважає апеляційну скаргу обгрунтованою.

На думку представника позивача, апеляційна скарга є безпідставною. Спірне майно без жодних правових підстав використовується ОСОБА_2 , яка не бажає його повертати в добровільному порядку та має можливість його пошкодити, продати, привести у непридатний для використання стан.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання рішення у разі задоволення позову. Значення цього інституту полягає в тому, що ним захищаються права позивача у разі несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, продати чи знищити його та з метою попередження інших потенційних труднощів, що виникають під час виконання рішення у конкретній справі.

Разом з тим, при вирішенні питання щодо забезпечення позову суд зобов`язаний також враховувати права та інтереси інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України " Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами виник спір щодо права власності на технологічне устаткування та деревооброний цех, які знаходяться в АДРЕСА_1.

Як пояснили представники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні, зазначене майно передане в оренду Іноземному підприємству «Шамс", яке на даний час використовує його у своїй господарській діяльності.

Застосувавши такі види забезпечення позову, як накладення арешту та заборона вчиняти дії щодо використання цього майна, суд залишив поза увагою ту обставину, що таким чином здійснюється перешкода господарській дяльності Іноземного підприємства " Шамс".

За таких обставин, ухвалу слід скасувати та постановити в цій частині нове судове рішення,- про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 259, 268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 20 березня 2019 року скасувати та постановити нове судове рішення,- про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 25 листопада 2019 року.