Справа № 450/2021/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/1476/18 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Жукровської Х.І.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 грудня 2016 рокув складі судді Мусієвського В.Є. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Органу опіки та піклування Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та застави,-

встановила:

В серпні 2015 року позивач ПАТ «Кредобанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Органу опіки та піклування Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором № 5308/Р від 07.12.2006 року в розмірі 80434,95 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.07.2015 року становить 1689646,56 грн., яка складається з неповернутої суми кредиту - 79622,64 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.07.2015 року становить 1672582,88 грн., прострочених відсотків - 776,32 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.07.2015 року становить 16307,67 грн., простроченої суми комісії за адміністрування кредиту - 650 грн., пені - 35,99 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.07.2015 року становить 756,02 грн. та судового збору в розмірі 3654,00 грн.

Вимоги обгрунтовував тим, що 07.12.2006 року між ВАТ «Кредобанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір про надання кредиту у розмірі 125000 доларів США зі строком остаточного повернення 01.12.2026 року та процентною ставкою 12% річних. Договором передбачено, що позичальник сплачує банку комісії: за видачу кредиту одноразово - 1125 доларів США, за розгляд заяви-анкети - 100 грн., за управління кредитом, щомісячно - 50 грн., за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної у п.3.2 Договору, але не менше однієї гривні за кожен день прострочення. Виконання зобов`язань забезпечується способами, що обумовлені в договорі, зокрема: неустойкою, іпотекою належного позичальнику житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; іпотекою, належної позичальнику, земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , заставою автомобіля марки MITSUBISHI PAJERO 2.5 TD GL, 2005 року випуску, № кузова НОМЕР_1 .

04.06.2008 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Кредобанк» до кредитного договору укладено додатковий договір № 1, за умовами якого процентна ставка за користування кредитом збільшена до 13% річних.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором укладено іпотечний договір від 08.12.2006 року між банком та ОСОБА_3 , на підставі якого передано в іпотеку земельну ділянку та житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 375,1 кв.м. Крім цього, для забезпечення зобов`язань за кредитним договором укладено договір застави від 07.12.2006 року, предметом якого є автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO 2.5 TD GL, 2005 року випуску, № кузова НОМЕР_1 .

Як стало відомо ПАТ «Кредобанк» із заяви дружини позичальника від 20.08.2014 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 є єдиною спадкоємницею майна ОСОБА_3 , оскільки сини померлого позичальника відмовилися від своїх часток у спадщині.

Станом на 02.07.2015 року загальна сума заборгованості по кредитному договору становить 80434,95 долари США, що за курсом НБУ складає 1689646,56 грн., (79622,64 долари США - неповернена сума кредиту, 776,32 долари США - прострочені відсотки, 650 грн. - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту, 35,99 долари США - пеня). З метою досудового врегулювання спору відповідачу надіслані претензії про усунення порушень зобов`язань та необхідності сплати за кредитним договором, однак відповідач такі не виконала.

В ході судового розгляду справи позивач подав заяву про зміну предмету позову та просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 80434,95 доларів США шляхом звернення стягнення за договором іпотеки, укладеним між ВАТ «Кредобанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк», та ОСОБА_3 на: житловий будинок АДРЕСА_1 шляхом продажу у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» з встановленням початкової ціни предмета іпотеки 785299 грн.; земельну ділянку площею 0,1201 га, яка розташована в селі Наварія Пустомитівського району Львівської області шляхом продажу у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» з встановленням початкової ціни предмета іпотеки 489933 грн., звернення стягнення за договором застави на предмет застави - автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO 2.5 TD GL, 2005 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , легковий універсал - В, реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом продажу предмета застави у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про заставу», з встановленням початкової ціни предмета застави 194391 грн. (т. 2 а.с. 1-9).

Оскаржуваним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 грудня 2016 рокупозовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» - задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №5380/Р від 07 грудня 2006 року, укладеним між ОСОБА_3 та ВАТ «Кредобанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Кредобанк», в сумі 80398,96 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 02.07.2015 року складає 1688890,55 грн., з них неповернута сума кредиту 79622,64 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 02.07.2015 року складає 1672582,88 грн., прострочені відсотки - 776,32 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 02.07.2015 року становить 16307,67 грн. - звернуто стягнення в межах вартості спадкового майна на:

- житловий будинок АДРЕСА_1 , який складається з 5 житлових кімнат, житловою площею 121,3 кв.м, кухні, загальна площа становить 375,1 кв.м., що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.11.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №1128, шляхом продажу вказаного вище предмету іпотеки у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» з встановленням початкової ціни предмета іпотеки 785299 гривень;

- земельну ділянку площею 0,1201 га з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, які розташовані в с . Наварія, Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.11.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №1132, шляхом продажу вказаного вище предмету іпотеки у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» з встановленням початкової ціни предмета іпотеки - 489933 гривень;

- автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO 2.5 TD GL, 2005 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , легковий універсал - В, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.11.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №1182, шляхом продажу вказаного вище предмету застави у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про заставу» з встановленням початкової ціни предмета застави 194391 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Кредобанк» 3654,00 гривень судових витрат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_2 .

Вважає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, не повно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зазначає, що повідомила позивача про смерть чоловіка 06.05.2014 року, проте у позовній заяві зазначено про те, що банк отримав заяву 20.05.2014 року, тому найпізніше строк для пред`явлення їй вимоги почався 20.05.2014 року і сплив 20.11.2014 року.

Згідно відповіді нотаріуса, яка завела спадкову справу, жодних претензій кредиторів спадкодавця не надходило, тому вважає, що позивач позбавлений права вимоги боргу, оскільки пропустив законодавчо встановлені строки звернення з вимогою про повернення боргу.

На думку апелянта, суд першої інстанції неправомірно прийняв до розгляду заяву про зміну предмету позову, така була подана після заперечення на позовні вимоги у яких зазначено про пропуск строку звернення з вимогою до спадкоємців.

Крім цього, якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги в межах вартості предмета іпотеки.

Поряд з цим зазначає, що боржник не порушував своїх зобов`язань та помер швидше ніж настав строк сплати відсотків у відповідному місяці, тому основне зобов`язання за кредитним договором порушене не було.

При цьому, суд безпідставно не врахував ту обставину, що звернення стягнення на майно можливе якщо боржник відмовився від повернення чітко визначеної основної суми.

Також, суд не врахував висновку експерта з приводу неправильного нарахування суми кредитної заборгованості.

Вважає, що як спадкоємець не могла нічого сплачувати і жодних зобов`язань не порушувала, при цьому лише після встановлення суми боргу за основним зобов`язанням і відмови боржника її сплатити можливе застосування звернення стягнення на предмет іпотеки, що підтверджується правовою позицією викладеною Верховним Судом України у постанові від 17.02.2016 року (справа № 6-31цс16).

Просить скасувати рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 грудня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю у зв`язку з їх безпідставністю.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, в обґрунтування надав пояснення, аналогічні доводам скарги.

Представник позивача ПАТ «Кредобанк» та представник третьої особи Органу опіки та піклування Пустомитівської районної державної адміністрації будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, про про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення їм судових повісток (т. 3 а.с. 40, 41), в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_4 на підтримку доводів скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити виходячи із такого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «Кредобанк» суд першої інстанції виходив з того, що правила статті 1281 ЦК України регулюють порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців щодо виконання зобов`язань спадкодавця перед своїм кредитором, а не порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Строк, в межах якого іпотекодержатель може звернутися з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлюється загальними положеннями про позовну давність (глава 19 ЦК України).

Суд погодився із розрахунком заборгованості спадкодавця, представленої позивачем, за виключенням суми комісії за адміністрування кредиту у розмірі 650 грн., оскільки позивачем не доведено підставність такого нарахування, як і обгрунтованість нарахування пені у розмірі 35,99 доларів США за період з 29.04.2013 року по 28.04.2014 року, тому в цій частині відмовив у задоволенні позовних вимог.

Відтак, врахувавши вимоги ст. 39 Закону України «Про іпотеку» щодо обов`язковості визначення початкової ціни предмета іпотеки, суд задовольнив частково позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та застави із встановлення відповідних початкових цін.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з такими висновками місцевого суду.

Зважаючи на те, що рішення суду відповідач оскаржує в частині задоволення позовних вимог, колегія суддів за правилами ст. 367 ЦПК України законність та обґрунтованість такого в іншій частині не перевіряє.

Судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

07.12.2006 року між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 5380/Р на суму 125000 доларів США на строк до 01 грудня 2026 року, для придбання нерухомості згідно договору купівлі-продажу нерухомості, укладеного між позичальником та продавцем із сплатою 12 % річних.

Згідно із п. 3.1. Кредитного договору позичальник сплачує банку комісії: за видачу кредиту одноразово - 1125 доларів США, за розгляд заяви-анкети - 100 грн., за управління кредитом, щомісячно - 50 грн.,

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної у п.3.2 Договору, але не менше однієї гривні за кожен день прострочення (п. 5.1. кредитного договору).

Додатковим договором № 1 до кредитного договору № 5380/Р від 07.12.2006 року п.3.2. викладено в іншій редакції, згідно якого за користування кредитом позичальник сплачує банку 13% річних.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

В свою чергу, згідно із ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

Для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_5 та вимог ВАТ «Кредобанк» за кредитним договором №5380/Р від 07.12.2006 року, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені у майбутньому стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених процентів, комісій, штрафів, пені та інших видів неустойки у повному обсязі, укладено договір застави від 07.12.2006 року, предметом якого є рухоме майно: автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO 2.5 TD GL, 2005 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , легковий універсал - В, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 5.1 право звернення стягнення на предмет застави заставодержатель набуває незалежно від настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором у разі смерті заставодавця.

Крім цього, 08.12.2006 року між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, згідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно, що належить на праві власності Іпотекодавцю, а саме, житловий будинок, позначений в технічній документації літерою А-2, який знаходиться: АДРЕСА_1 , та складається з п`яти житлових кімнат, житловою площею 121,3 кв.м та кухні, загальною площею 375,1 кв.м.; земельна ділянка площею 0,1199 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на території Пустомитівської міської ради Львівської області цільове призначення земельної ділянки: будівництво та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3 .

Згідно із п. 5.1 договору іпотеки право звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває незалежно від настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором, якщо виявлені обставини, що впливають на спроможність виконати основне зобов`язання.

Таким чином, ОСОБА_3 був позичальником за кредитним договором і іпотекодавцем за договором іпотеки, відтак одночасно виступав і боржником, і іпотекодавцем.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 61 років, про що складено відповідний актовий запис № 36 (т. 1 а.с. 36).

Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

З матеріалів спадкової справи вбачається, що єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, є відповідач ОСОБА_2 , яка подала заяву про прийняття спадщини за законом (т. 1 а.с. 79).

Інші спадкоємці за законом - діти померлого ОСОБА_1 та ОСОБА_6 подали заяви про відмову від спадщини (т. 1 а.с. 85-90).

Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (ст. 1281 ЦК України).

Про смерть чоловіка ОСОБА_3 відповідач ОСОБА_2 повідомила ПАТ «Кредобанк» 20.05.2014 року, що підтверджується копією заяви (т. 1 а.с. 25-26).

При цьому, кінець шестимісячного терміну з часу, коли кредитор дізнався про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги (20.05.2014 року) та мав пред`явити свою вимогу до спадкоємців наступив 20.11.2014 року, а з позовними вимогами ПАТ «Кредобанк» звернулося лише в серпні 2015 року.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обовязки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобовязання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Приписи статей 1281 і 1282 ЦК України та статті 23 Закону України «Про іпотеку» регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою. За змістом цих приписів: 1) у разі переходу права власності на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця; 2) спадкоємець, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця; 3) спадкоємець (фізична особа) не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником такий спадкоємець відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки; 4) спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього; 5) кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги; 6) наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги.

Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких немає такої як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом частини першої статті 1282 ЦК України та частини першої статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статус іпотекодавця. Отже, іпотека у зв`язку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцями боржника-іпотекодавця не припиняється.

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року при розгляді справи № 522/407/15-ц.

З матеріалів спадкової справи слідує, що відповідач ОСОБА_2 успадкувала майно після смерті чоловіка ОСОБА_3 , яке є предметом іпотеки та застави, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,1201 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_3 та автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO 2.5 TD GL, 2005 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , легковий універсал - В, реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримавши свідоцтва про право на спадщину від 05.11.2014 року та від 20.11.2014 року (т. 1 а.с. 15-16, 205).

Таким чином, у зв`язку з смертю спадкодавця відкрилася спадщина, яку прийняла відповідач, перебравши на себе обов`язки іпотекодавця в межах вартості предмета іпотеки, однак звернення стягнення на предмет іпотеки є можливим лише за умови, якщо зобов`язання боржником було порушене.

Згідно вимог позивача ПАТ «Кредобанк» з якими частково погодився суд першої інстанції, у ОСОБА_3 на момент смерті, крім неповернутої суми тіла кредиту в розмірі 79622,64 дол. США, була заборгованість із прострочених відсотків у сумі 776, 32 дол. США.

З метою об`єктивного розгляду справи Апеляційний суд Львівської області ухвалою від 31.07.2017 року призначав у справі судову експертизу документів фінансово-кредитних операцій (т. 2 а.с. 221-223).

Згідно висновку судово-економічної експертизи від 11.06.2018 року № 343/18 документальних підтверджень наявності простроченої заборгованості ОСОБА_3 (по тілу кредиту, процентах за користування кредитними коштами) за кредитним договором № 5380/Р від 07.12.2006 року, укладеним між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_3 станом на 28.04.2014 року (день смерті ОСОБА_3 ) не встановлено (т. 2 а.с. 249).

Враховуючи наведене та встановлені у справі фактичні обставини, правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову, вважаючи, що строк, в межах якого іпотекодержатель може звернутися з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлюється загальними положеннями про позовну давність, оскільки внаслідок пропуску присічного строку кредитором для пред`явлення вимоги до спадкоємців про стягнення заборгованості, а також за відсутності заборгованості у позичальника та спадкодавця ОСОБА_3 на час смерті (по тілу кредиту, процентах за користування кредитними коштами) за кредитним договором № 5380/Р від 07.12.2006 року, ПАТ «Кредобанк» втратив право та можливість задоволення своїх вимог.

Таким чином, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити у справі нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повній мірі у зв`язку з безпідставністю таких, що одночасно свідчить про підставність доводів апеляційної скарги та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Зважаючи на наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення з підстав порушень норм матеріального права, допущені, на думку апелянта, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів не перевіряє.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 грудня 2016 рокув частині задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Органу опіки та піклування Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та застави скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на користь ОСОБА_2 4070 (чотири тисячі сімдесят) грн. судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 14 серпня 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк