Справа № 441/950/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Українець П.Ф.
Провадження № 22-ц/811/310/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: прокурора Панькевича Р.В., представників

Бартатівської сільської ради Могінської Т.А., Коропісь Р.М.,

Абрамець І.І., Маляр А.І., Корнят С.Б., Лишака А.В.,

Малиновського А.К., представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Заступника прокурора Львівської області на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 29 листопада 2018 року у справі за позовом заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області до Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_1 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , про визнання протиправними та скасування рішень органу місцевого самоврядування,

ВСТАНОВИЛА:

22.07.2016 заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області звернувся до суду з позовом до Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання протиправними та скасування рішень сільської ради № 444 від 17.04.2008, № 606 від 15.06.2009, № 656 від 06.11.2009 і № 657 від 06.11.2009 та № 767 від 21.05.2010.

Вимоги обґрунтовував тим, що перевіривши звернення мешканців с. Воля Бартатівська Городоцького р-ну Львівської обл. щодо неправомірних дій службових осіб Бартатівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. при видачі земельних ділянок, прокуратурою Городоцького р-ну Львівської обл. у квітні 2012 року встановлено, що сільська рада рішенням № 444 від 17.04.2008 «Про виготовлення матеріалів вибору земельної ділянки під розміщення кварталу індивідуальної забудови» надала дозвіл на виготовлення матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки для розміщення кварталу індивідуальної забудови в с. Воля Бартатівська, не визначивши якій особі надається такий дозвіл. Рішенням № 606 від 15.06.2009 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земель з передачі їх у власність громадянам для БОЖБ» сільська рада надала дозвіл на складання проектів землеустрою щодо відведення земель з передачі їх у власність громадянам для будівництва та обслуговування житлових будинків не урахувавши, що згідно даних державного земельного кадастру та матеріалів Проекту роздержавлення і приватизації земель Бартатівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл., такі землі віднесені до земель сільськогосподарського призначення (пасовища), що вказане рішення не реалізоване, оскільки відомості про виготовлення проектів відведення земельних ділянок окремим громадянам відсутні. На підставі рішення № 444 від 17.04.2008 сільською радою оформлено матеріали погодження місця розташування земельної ділянки площею 12,1 га із земель запасу під пасовищем в межах с.Воля Бартатівська для розміщення кварталу індивідуальної забудови. Матеріали погодження місця розташування земельної ділянки затверджені рішенням сільської ради № 657 від 06.11.2009, яким також надано дозвіл виконкому виготовити проект землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки. Оскільки в документах, що є складовою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, підставою для його розроблення вказане рішення № 444 від 17.04.2008, то порушено вимоги ст. 151 ЗК України. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 12,1 га для розміщення кварталу індивідуальної житлової забудови затверджено рішенням сільської ради № 767 від 21.05.2010, цим же рішенням передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки для будівництва житла окремим громадянам, чим порушено вимоги ст. 118 ЗК України, оскільки затверджено проект відведення земельної ділянки для розміщення кварталу індивідуальної забудови в цілому, а не окремих земельних ділянок.

У 2009 році з ініціативи Бартатівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. виготовлено, а рішенням № 656 від 06.11.2009 погоджено і затверджено містобудівне обґрунтування з розташування земельної ділянки для розміщення кварталу індивідуальної житлової забудови у с. Воля Бартатівська, яке теж є складовою проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки для розміщення згаданого кварталу індивідуальної житлової забудови. Водночас, містобудівне обґрунтування не погоджено органами охорони культурної спадщини, земельних ресурсів, не пройшло обов`язкової державної експертизи та громадського обговорення, що суперечить вимогами ст. 3, 10, 26, 30-2, 30-7 ЗУ «Про планування і забудову територій» п. 5.9. ДБН України Б.1.1-4-2009, чинних на 01.10.2009, п. 2 Порядку проведення державної експертизи містобудівної документації від 20.05.2009 та інших нормативних актів.

Вищезазначені рішення прийняті з перевищенням повноважень та суперечать вимогам містобудівного і земельного законодавства, тому підлягають скасуванню.

З огляду на положення ч. 2 ст. 264 ЦК України і ту обставину, що прокуратурою Городоцького р-ну Львівської обл. 18.04.2012 заявлявся адміністративний позов в інтересах Городоцької РДА та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській обл. до Бартатівської сільської ради про визнання протиправними та скасування означених вище рішень, що за наслідками розгляду позову ухвалою ВАСУ від 02.06.2016 провадження у справі закрито через недотриманням правил підвідомчості, прокурор вважає, що строки позовної давності перервані.

Зазначивши, що органу, який би був уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах відсутній, а правовідносини пов`язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності становлять суспільний, публічний інтерес, прокурор відповідно до положень ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», ч. 2 ст. 45 ЦПК України, має статус позивача у справі, позивач просив поновити строк позовної давності, визнати протиправними та скасувати рішення Бартатівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 444 від 17.04.2008, № 606 від 15.06.2009, № 656 від 06.11.2009 і № 657 від 06.11.2009 та № 767 від 21.05.2010, вирішити питання судових витрат.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 29 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив Заступник прокурора Львівської області.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що при прийнятті Бартатівською сільською радою рішень № 606 від 15.06.2009, № 656 і № 657 від 06.11.2009 та № 767 від 21.05.2010 було допущено порушення вимог ч.2 ст. 20, ст.ст. 23, 116, 151 ЗК України щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, а відтак такі рішення є протиправними. Однак вважає, що районний суд прийшов до помилкового висновку про пропуск позивачем позовної давності для звернення до суду з даним позовом. Вказує, що у позовній заяві позивачем зазначено про поновлення позовної давності, посилаючись на поважність причин її пропуску. Зокрема, 18.04.2012 прокурор звертався до суду з адміністративним позовом в інтересах Городоцької РДА у Львівській області та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області до Бартатівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської області про визнання протиправними та скасування рішень сільської ради № 444 від 17.04.2008 та № 606 від 15.06.2009, № 656 і № 657 від 06.11.2009, № 767 від 21.05.2010, однак ухвалою ВАСУ від 02.06.2016 провадження у цій справі закрито з тих підстав, що спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Тому, Городоцька місцева прокуратура повторно звернулась із даним позовом в порядку цивільного судочинства із клопотанням про поновлення строків позовної давності. Просить рішення суду скасувати та увалити нове рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_65 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на доводи, викладені у скарзі. Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_5 просили апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Представники Бартатівської сільської ради Могінська Т.А., Коропісь Р.М. просили апеляційну скаргу відхилити, оскільки даний спір є господарським, прокурор не підтвердив підстав для представництва, прокурором пропущеного строки позовної давності, а оскаржувані рішення Бартатівської сільської ради є законними. Треті особи ОСОБА_32 , ОСОБА_35 , ОСОБА_38 , представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України здійснюється колегією суддів за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам не повністю відповідає.

Судом установлено, що рішенням Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області № 444 від 17 квітня 2008 року «Про виготовлення матеріалів вибору земельної ділянки під розміщення кварталу індивідуальної забудови» надано дозвіл на виготовлення матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки для розміщення кварталу індивідуальної забудови на території Бартатівської сільської ради в с. Воля Бартатівська Городоцького р-ну Львівської області.

Рішенням Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області № 606 від 15 червня 2009 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земель з передачі їх у власність громадянам для БОЖБ» надано дозвіл на складання проектів землеустрою щодо відведення земель з передачі їх у власність громадянам для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд.

Також установлено, що рішенням Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області № 656 від 06 листопада 2009 року погоджено і затверджено містобудівне обґрунтування під розміщення кварталу індивідуальної житлової забудови в с. Воля Бартатівська площею 12,1 га, а рішенням Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області № 657 від 06 листопада 2009 року затверджено матеріали погодження місця розташування земельної ділянки під квартал індивідуальної житлової забудови площею 12,1 га та зобов`язано виконком сільської ради звернутись у землевпорядну організацію для виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а виготовлений та погоджений у встановленому порядку проект землеустрою подати на затвердження сесії сільської ради.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області № 767 від 21 травня 2010 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 12,1 га для розміщення кварталу індивідуальної житлової забудови в с. Воля Бартатівська Городоцького району Львівської області та передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків у кварталі забудови с. Воля Бартатівська громадянам згідно додатку.

Особи, які вказані у цьому додатку до рішення, мають по справі процесуальний статус третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову, залучені до участі у справі згідно із ухвалою суду від 13.02. 2017.

Також з матеріалів справи убачається, що вказані громадяни отримали державні акти на права власності на землю, та зареєстрували таке право у державному реєстрі.

Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області № 444 від 17 квітня 2008 року місцевий суд вважав, що сільська рада діяла в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області № 606 від 15 червня 2009 року, № 656 і № 657 від 06 листопада 2009 року та № 767 від 21 травня 2010 року суд першої інстанції виходив з того, що прокурор пропустив строк позовної давності, а це підстава для застосування наслідків спливу строку позовної давності та для відмови в позові, оскільки про наслідки спливу цього строку зроблено відповідну заяву відповідачем. При цьому судом враховано, що ще у квітні 2012 року прокурор звертався з аналогічними позовними вимогами, однак в порядку адміністративного судочинства, і ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 червня 2016 року провадження у цій справі закрито з тих підстав, що спір належало розглядати в порядку іншого судочинства.

Проте повністю з такими висновками погодитись не можна з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Разом з тим, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Як закріплено в частині четвертій статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутності цих прав (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 17 січня 2012 року у справі «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria), заява № 36760/06, § 230).

Згідно зі статтею 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

ЄСПЛ неодноразово встановлював порушення Україною Конвенції через наявність юрисдикційних конфліктів між національними судами (див. рішення від 17 січня 2013 року у справі «Мосендз проти України» (заява № 52013/08), в якому ЄСПЛ визнав, що заявник був позбавлений ефективного національного засобу юридичного захисту, гарантованого статтею 13 Конвенції, через наявність юрисдикційних конфліктів між цивільними й адміністративними судами (§ 116, 119, 122125)).

З огляду на викладене, враховуючи, що прокурор своєчасно звернувся з вказаним позовом, однак через наявність юрисдикційного конфлікту такий не міг бути розглянутий належним судом, таке, на думку колегії може бути підставою для вирішення питання про визнання поважними причини пропущення позовної давності.

При цьому судом першої інстанції зроблено висновок, що вказані позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 3 ЦПК України у редакції, чинній на час звернення з позовом, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 4 ЦПК України у вказаній редакції).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (частина перша статті 33 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року).

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частина друга статті 51 ЦПК України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, пункт 31.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц).

При цьому належними відповідачами у справах про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність громадян є особа, прав чи інтересів якої щодо відповідної земельної ділянки стосується оскаржене рішення органу місцевого самоврядування, а також цей орган (постанова Великої Палати Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі № 713/1817/16-ц).

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Встановивши, що особи, прав та інтересів яких щодо відповідної земельної ділянки стосуються оскаржувані рішення органу місцевого самоврядування, мають процесуальний статус треті особи, та не є відповідачами за пред`явленим позовом, тобто з`ясувавши, що позов пред`явленого не до усіх належних відповідачів, суд першої інстанції прийшов до невірного висновку про обґрунтованість та підставність пред`явлених позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області № 606 від 15 червня 2009 року, № 656 і № 657 від 06 листопада 2009 року та № 767 від 21 травня 2010 року. У зв`язку із цим, оскаржуване рішення у цій частині вирішення позовних вимог підлягає скасуванню, з ухваленням нового про відмову в їх задоволенні, проте з підстав, вказаних у цій постанові.

Щодо відмови в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області № 444 від 17 квітня 2008 року, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який обґрунтовано прийшов до вірного висновку, адже ним було встановлено, що сільська рада приймаючи оскаржуване рішення діяла в межах власних дискреційних повноважень та у спосіб, встановлений законом.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги у цій частині вирішення позовних вимог правильних висновків суду не спростовують. Відтак, оскаржуване рішення у цій частині слід залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Львівської області задовольнити частково.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 29 листопада 2018 року в частині вирішення позовних вимог заступника прокурора Городоцької місцевої прокуратури щодо визнання протиправними та скасування рішень Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області № 606 від 15.06.2009, № 656 від 06.11.2009, № 657 від 06.11.2009, № 767 від 21.05.2010 скасувати, ухвалити нову постанову .

У задоволенні позову заступника прокурора Городоцької місцевої прокуратури про визнання протиправними та скасування рішень Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області № 606 від 15.06.2009, № 656 від 06.11.2009, № 657 від 06.11.2009, № 767 від 21.05.2010 відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 22.11.2019

Головуючий

Судді