Справа № 583/3964/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ярошенко Т.О.

з участю секретаря судового засідання Безрядіної О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк» про визнання недійсним положення пункту 1 Акцепту пропозиції на укладання угоди про надання кредиту №501111009, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії та кредитного договору в цілому,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог.

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13. 02. 2019 року нею було укладено кредитний договір №501111009 з АТ «Альфа-Банк». Договір складено у декількох документах, а саме : Акцепт пропозиція на укладання угоди про надання кредиту №501111009, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії; паспорт споживчого кредиту; графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням всіх супутніх послуг. Згідно з зазначеним договором банк надає позичальнику споживчий кредит («Кредит готівкою») в сумі 60 736 грн., процентна складова 0, 01 % річних, тип ставки фіксована, строк кредиту - 48 місяців. Відповідно до п. 1 Акцепту під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з розрахунково касового обслуговування в порядку та на умовах, що визначені цим пунктом та договором. За ці послуги встановлюється комісійна винагорода, а саме: а) за надання кредиту 0,00% від суми кредиту, зазначеної в цьому Акцепті на укладання угоди; б) за обслуговування кредиту: за період з 1-го місяця по 4-й місяць користування кредитом - 0,0 % від суми кредиту, зазначеної в цьому Акцепті без ПДВ; - за період з 5-го місяця користування кредитом по 48-й місяць користування кредитом - 4,00 %, зазначеної в цьому Акцепті без ПДВ від суми кредиту. Зазначену суму комісії вказано в графі 7.2 Графіку платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням всіх супутніх послуг. Позивач вважає, що кредитний договір не був укладений, сторони не домовились про всі істотні умови визначені законодавством, а саме договір містить умови визначені законодавством, а сам договір містить умови, які є несправедливими в цілому, суперечать принципу сумлінності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на погіршення становища споживача, що в свою чергу, на її думку, є підставою для визнання такого договору недійсним. Вона вважає, що послуга з надання споживчого кредиту є діяльністю банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконними.

Позивач вказує , що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Однак, у неї немає відомостей, що грошові кошти в сумі 60 736 грн. банком їй передавалися. Позивачка вважає, що між нею та банком не досягнуто згоди про істотні умови договору, а саме в договорі не зазначено строк його дії, відсутнє підтвердження того, що інформація, зазначена в частині 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», надана клієнту, не визначено види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надавався за умови отриманого забезпечення), не визначена процентна ставка за кредитом, її тип, не визначено порядок дострокового повернення кредиту, а отже вона вважає, що даний договір не укладений.

Крім того, оспорюваний кредитний договір викладено в письмовій формі на папері з друкованим текстом шрифтом розміру 5 друкувальних пунктів. Такі дії зроблені відповідачем навмисне з метою ускладнити та унеможливити позивачці прочитання тексту договору, ознайомлення з істотними умовами та відповідно неможливості прийняття нею зваженого та свідомого рішення, щодо необхідності укладення договору саме на таких умовах. Вважає зазначені умисні дії відповідача нечесною підприємницькою практикою.

Також в пункті 1 Акцепту вказана необхідність сплатити комісійні винагороди. При цьому в «паспорті споживчого кредиту» така сплата комісійної винагороди не передбачена. Вважає, що зазначеними діями відповідач ввів її в оману, що призвело до завдання їй шкоди у вигляді необхідності сплатити додаткові платежі, які не включені в загальну вартість кредиту.

Просить визнати положення пункту 1 Акцепту пропозиції на укладання угоди про надання кредиту №501111009, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії недійсним. Визнати договір №501111009 між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 недійсним в цілому.

Процесуальні дії у справі.

16.09.2019 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачу Акціонерному товариству «Альфа-банк» 23.09. 2019 року вручено копію ухвали про відкриття провадження в справі з копією позову та доданих до нього документів, про що в справі мається письмове повідомлення (а.с.19). Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

19.11.2019 року відповідач Акціонерне товариство «Альфа Банк» скористався своїм правом та надав суду пояснення на позовну заяву, в якому позов не визнав та зазначає, що 13 лютого 2019 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 501111009, відповідно до умов якого банк надав останній кредит у розмірі 60 736 грн., зі сплатою 0, 0 % річних за період з першого по четвертий місяць користування кредитом та 4% річних за період з п`ятого місяця по сорок восьмий місяць користування кредитом строком до 13.02. 2023 року.

Під час укладення цього договору позивачу надано інформацію щодо всіх умов договору, пов`язаних з його виконанням витрат та щодо його сукупної вартості.

У даному договорі зазначено, що своїм підписом позичальник свідчить про той факт, що банк надав йому повну, достовірну та вичерпну інформацію про всі умови отримання, користування та повернення кредиту. Також послідовно та докладно викладено всі права та обов`язки банку та позичальника, правила нарахування процентів і комісій, наслідки за порушення умов договору.

Крім того, 13 лютого 2019 року укладено додатковий договір до кредитного договору № 501111009 (який є його невід`ємною частиною) - додаток № 1, яким визначено графік погашення заборгованості за кредитом, у якому міститься таблиця, в якій зазначено суму, яку позивач повинна сплачувати кожного місяця впродовж всього часу користування кредитом. Сукупна вартість кредиту з урахуванням вартості усіх супутніх послуг, а також повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором, а також орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача визначена в паспорті споживчого кредиту, який також підписаний позивачкою.

В кредитному договорі № 501111009 (з усіма додатками до нього) послідовно та докладно викладено всі права та обов`язки, як банку так і позичальника, правила нарахування процентів і комісій, наслідки за порушення умов договору, а також позивачу у день укладення оскаржуваного договору надано інформацію про детальний розпис сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту, крім цього сторонами узгоджено графік погашення заборгованості за кредитом та з урахуванням того, що позивач діяла добровільно, повністю усвідомлюючи наслідки своїх дій, про що свідчить її підпис, отже при укладенні кредитного договору відповідачем додержано всіх вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Крім цього, відповідно до п. 2 Акцепту від 13.02.2019року визначено, що спосіб видачі коштів - переказ коштів на рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Альфа-Банк». Доказів на спростування безготівкового перерахування кредитних коштів позивачка не надала, хоча рахунок № НОМЕР_1 відкритий в Акціонерному товаристві «Альфа-Банк» належить саме ОСОБА_1 .

Згідно кредитного договору, позичальник підтверджує, що з підписанням цього договору, він попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту, вартості видів та предметів супутніх послуг, а також будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство, в тому числі інформацією надання якої передбачене нормами закону України «Про захист прав споживачів» та нормативними документами Національного банку України, які їй роз`яснені, зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення та з якими вона цілком згодна. Позивачка мала право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору. Проте, позивачка з такою заявою не звернулася до відповідача, що також підтверджує те, що всі умови кредитного договору для неї є зрозумілими та вона повністю погоджується з ними.

В разі, якщо ті, чи інші умови кредитного договору не влаштовували позивачку, при його укладенні, вона не була позбавлена можливості відмовитися від отримання кредитних коштів та отримати кредит в іншій банківській установі, а оскільки із підписанням договору сторони набули взаємних прав та обов`язків, вони є дійсними для них, та відповідно до ст. 526 ЦК України підлягають обов`язковому виконанню. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

27.11. 2019 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області справу призначено до судового розгляду у спрощеному (письмовому) позовному провадженні на 27.11. 2019 року без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що від сторін у справі клопотань, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надійшло, сторони не ініціювали перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження після отримання ухвали суду про відкриття провадження в справі, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вказана справа відноситься відповідно до положень ст.19, ст.274 ЦПК України до малозначних справ, її розгляд визначено судом в ухвалі про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, обома сторонами відповідно до положень ЦПК України надано в повному обсязі необхідні докази як в обґрунтування позову, так і в обґрунтування заперечень проти позову, викладених у відзиві, інших клопотань щодо надання чи витребування доказів сторонами не заявлялося, суд не знаходить підстав для переходу до розгляду справи в порядку загального провадження та вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст.ст.277-279 ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки, Охтирським міськрайонним судом Сумської області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В розумінні ч.6 ст.279 ЦПК України характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду.

Судом встановлено, що 13.02. 2019 року АТ «Альфа - Банк» прийняло пропозицію ОСОБА_1 на укладання угоди про надання кредиту №501111009 від 13.02. 2019 року, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Умови споживчого кредиту: тип кредиту «Кредит готівкою» в сумі 60736 грн. з фіксованою процентною ставкою 0, 01 % річних терміном на 48 місяців. Дата повернення кредиту 13.02. 2023 року, що підтверджується Акцептом пропозиції на укладання угоди про надання кредиту №501111009 обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії (а. с. 10).

Відповідно до п. 1 вказаного Акцепту під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з розрахунково касового обслуговування в порядку та на умовах, що визначені цим пунктом та договором. За ці послуги встановлюються комісійні винагороди, а саме: (а) за надання кредиту 0, 00 % під суму кредиту, значеної в цьому Акцепті на укладання угоди; (б) за обслуговування кредиту:- за період з першого місяця по четвертий місяць користування кредитом 0, 0 % від суми кредиту; - за період з п`ятого місяця користування кредитом по сорок восьмий місяць користування кредитом 4, 00% зазначеної в цьому акцепті без ПДВ від суми кредиту. Комісійна винагорода за переказ коштів та прийняття готівки на рахунки в банку сплачується згідно діючих тарифів банку. Тарифи є невід`ємною частиною договору. Вони вказані на сайті банку (п. 1 Акцепту).

В п. 2 Акцепту вказано, що розмір 52000 грн., спосіб видачі переказ коштів на рахунок № НОМЕР_2 відкритий в АТ «Альфа Банк», МФО 300346. (а. с. 10).

Відповідно до умов кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії в п. 2 Інші умови вказано, що позичальник перед укладанням угоди у письмовій формі надав власну згоду банку на передачу до Кредитного реєстру Національного банку України інформації у випадках, обсязі, строки та у порядку, передбачених чинним законодавством України, а також ознайомлений: зі всією інформацією необхідною, для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; з нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами Національного банку України; з умовами довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб. В додатку №1 та додатку №4, що є невід`ємною частиною угоди, визначаються такі деталі: складові загальної вартості кредиту; графік платежів з повернення кредиту та сплати відсотків за його користування; суми комісійної винагороди та інші платежі за угодою (а. с. 10).

Тобто позивачкою підписані Акцепт пропозиції на укладання угоди про надання кредиту №501111009, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії та умови кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх сукупних послуг, паспорт споживчого кредиту (а. с.9, 10,11).

13.02. 2019 року між ПрАТ «Страхова компанія «Альфа страхування» та ОСОБА_1 укладено заяву (акцепт) про прийняття пропозиції (оферта №2) укласти комплексний договір добровільного страхування ризиків позичальника №006.501111009.111 від 13.02. 2019 року. Відповідно до пункту 5.1 заяви розмір загального страхового платежу за цим договором, що підлягає одноразовій сплаті становить 8736 грн. Відповідно до п. 7 строк внесення загального страхового платежу одноразово до 13.02. 2019 року (а. с. 14).

З акцепту пропозиціїна укладання угоди про надання кредиту №501111009, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, а також умов кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії від 13.02. 2019 року вбачається, що позивачка ОСОБА_1 13.02. 2019 року особистим підписом підтвердила те, що вонаознайомлена зі всією інформацією необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; з нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами Національного банку України; з умовами довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно із частинами першою, третьою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки.

За положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

За положеннями частини другої статті 215 ЦК України правочин є нікчемним, якщо його недійсність прямо встановлена законом. Визнання у такому випадку правочину недійсним в окремому порядку не вимагається.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені також Законом України «Про захист прав споживачів» та Законом України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - є видом кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Тобто, споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Крім того, пункт 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначає що є загальною вартістю кредиту для споживача. Загальна вартість кредиту - це сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

За положеннями статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування».

Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Отже, за положеннями зазначених норм матеріального права кредитодавець має право встановлювати крім процентів за користування кредитом, комісії та інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги для отримання обслуговування та повернення кредиту, тільки якщо ці дії є послугою у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).

Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним.

Така правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16 та у постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року № 61-16384св18.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року № 201/4087/17.

Згідно ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

Крім того, відповідно до статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року N 15-рп/2011 у справі щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) підтверджено, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

За правилами частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Відповідно до статті 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року № 666/4957/15-ц, яка відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до п. 1 Акцепту пропозиції на укладання угоди про надання кредиту №501111009, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з розрахунково касового обслуговування в порядку та на умовах, що визначені цим пунктом та договором. За ці послуги встановлюються комісійні винагороди, а саме: (а) за надання кредиту 0, 00 % під суму кредиту, зазначеної в цьому Акцепті на укладання угоди; (б) за обслуговування кредиту:- за період з першого місяця по четвертий місяць користування кредитом 0, 0 % від суми кредиту; - за період з п`ятого місяця користування кредитом по сорок восьмий місяць користування кредитом 4, 00% зазначеної в цьому акцепті без ПДВ від суми кредиту. Комісійна винагорода за переказ коштів та прийняття готівки на рахунки в банку сплачується згідно діючих тарифів банку.

Згідно графіку платежів та розрахунків сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг відповідачем встановлено платежі за додаткові та супутні послуги, а саме розрахунково касове обслуговування, починаючи з четвертого місяця користування кредитом в сумі по 2, 429 грн. 44 коп. щомісячно, а всього за період користування кредитом 106 895 грн. 36 коп. (а. с. 9).

Суд вважає, що умова щодо встановлення комісійної винагороди за користування кредиту в розмірі 4,00 % від суми кредиту є несправедливою, суперечить нормам діючого законодавства, тому відповідно до статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів", вказана умова договору є недійсною з моменту укладення кредитного договору.

Щодо визнання договору №501111009 між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 недійсним в цілому, то суд вважає, що в задоволенні вказаної вимоги необхідно відмовити виходячи зі слідуючого.

Позивач зазначає, що грошові кошти в сумі 60 736 грн. їй не передавалися і в неї про це немає відомостей, хоча дане твердження не відповідає дійсності, так як в п. 2 Акцепту вказано, що кошти в сумі 52 000 грн. переказані на рахунок відкритий в АТ «Альфа-Банк» , оплата страхового платежу в сумі 8736 грн. згідно з умовами комплексного договору добровільного страхування ризиків позичальника №006.501111009.111 від 13.02. 2019 року перераховані на рахунок ПрАТ «СК Альфа страхування» відкритий в АТ «Альфа-Банк», що підтвердила сама позивачка своїм підписом (а. с. 10).

Відповідно до ч. 1, 2,7 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Інформація, наведена у паспорті споживчого кредиту, викладається шрифтом одного розміру і типу та в одному форматі друку. За бажанням споживача зазначена інформація може бути надана йому на належному йому електронному носії інформації або електронною поштою.

Забороняється у будь-який спосіб ускладнювати прочитання споживачем такої інформації, у тому числі шляхом її друкування шрифтом меншого розміру, ніж основний текст, злиття кольору шрифту з кольором фону тощо.

У разі укладення за бажанням споживача договору про споживчий кредит з використанням дистанційних каналів комунікації така інформація на паперовому чи іншому носії інформації тривалого використання надається споживачу за його зверненням після укладення договору.

Тому ствердження позивача щодо недосягнення істотних умов договору та не надання необхідної інформації перед укладанням споживчого кредиту є безпідставними, суд до уваги їх не приймає, так як в матеріалах справи мається паспорт споживчого кредиту, графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (а. с.9, 11), які позивачкою підписані. Крім того в п. 2 Умов кредитної картки та відкриття кредитної лінії зазначено, що позичальник ознайомлений зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; з нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актам Національного банку України, які позивачкою теж підписано (а. с. 10).

Тому посилання позивача на недосягнення згоди про істотні умови договору, щодо ненадання позивачу необхідної інформації, щодо нечесної підприємницької практики у зв`язку з наданням їй на підпис документів, які на її думку неможливо прочитати, суд вважає надуманими та такими, що не відповідають дійсності, а тому не може прийняти до уваги.

Твердження позивачки про те, що в неї відсутні докази передання їй коштів в сумі 60 736 грн. суд не бере до уваги, оскільки, матеріали справи, а саме акцепт №501111009 містить відомості про те, що кошти позивачу перераховувались на рахунок відкритий у АТ «Альфа-Банк» на її ім`я, пункт 2 вказаного акцепту.

Інші доводи позивачки щодо введення її в оману також не заслуговують на увагу та не відповідають дійсності.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, яка кореспондується зі ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних у передбачених цим кодексом випадках.

Позивачкою заявлена вимога про визнання недійсним договору №501111009 між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 .

Аналізуючи наведені норми діючого законодавства та надаючи правову оцінку доводам позивача суд, у межах заявлених позовних вимог, дійшов висновку, що правові підстави, передбачені статтями 203, 215 ЦК України для визнання кредитного договору недійсним відсутні, оскільки банком перед укладенням кредитного договору позичальника було повідомлено та ознайомлено з усіма умовами договору, а також було надано позивачу інформацію щодо сукупної вартості кредиту, з урахуванням процентної ставки за ним та її складових. Текст підписаного сторонами Акцепту пропозиції на укладання угоди про надання кредиту №501111009, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, паспорту споживчого кредиту та графіку платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг свідчить про досягнення сторонами угоди відносно всіх істотних умов договору до моменту реальної передачі грошових коштів. Інших доказів на підтвердження своїх тверджень позивачкою не надано.

Висновок суду.

Таким чином, аналізуючи наведені докази та даючи їм оцінку в їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості, пропорційності, справедливості, балансу інтересів сторін, враховуючи обраний позивачкою спосіб захисту, суд вважає, що маються законні підстави визнати положення пункту 1 Акцепту пропозиції на укладання угоди про надання кредиту №501111009, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії недійсним в частині встановлення комісійної винагороди, а саме за період користування кредитом з п`ятого по сорок восьмий місяць в розмірі 4,00 % від суми кредиту, відмовивши в решті позовних вимог за необґрунтованістю.

Стосовно судових витрат.

У відповідності до с. 141 ЦПК України судові витрати покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк» про визнання недійсним положення пункту 1 Акцепту пропозиції на укладання угоди про надання кредиту №501111009, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії та кредитного договору в цілому задовольнити частково.

Визнати положення пункту 1 Акцепту пропозиції на укладання угоди про надання кредиту №501111009, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії щодо нарахування комісійної винагороди укладеного між Акціонерним товариством «Альфа Банк» та ОСОБА_1 13.02. 2019 року у частині встановлення комісійної винагороди, а саме:

(б) за обслуговування кредиту:

- за період з п`ятого місяця користування кредитом по сорок восьмий місяць користування кредитом 4, 00% зазначеної в цьому акцепті без ПДВ, від суми кредиту зазначеної в цьому акцепті без ПДВ.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір в розмірі 384,2 грн. на користь держави.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа - Банк» місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, 03150, , судовий збір в розмірі 384,2 грн. на користь держави.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено 27 листопада 2019 року.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Т.О.Ярошенко