Постанова

Іменем України

13 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 520/14989/16-ц

провадження № 61-30692св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське регіональне управління» Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 31 березня 2017 року у складі судді Луняченка В. О. та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 05 липня 2017 року у складі колегії суддів: Комлевої О. С., Журавльова О. Г., Кравця Ю. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит», уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПAT «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання недійсним протоколу засідання правління в частині включення до переліку пов`язаних з банком осіб.

Позовна заява мотивована тим, що протягом 2013-2015 років між нею та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» були укладені депозитні договори та відкриті карткові рахунки для надходження заробітної плати, залишок по яким складає 2 836,69 доларів США та 43 484,26 грн.

Вона зверталася до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з листом, в якому просила повідомити її про причину невиплати коштів у гривневому еквіваленті у загальній сумі 105 388,21 грн у межах гарантованої Фондом суми відшкодування, відповідно до статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У відповіді на вказане звернення, 06 травня 2016 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» повідомила, що вона не одержує відшкодування коштів по вкладам в межах суми гарантованої Фондом, оскільки є пов`язаною особою з банком, а Фонд не відшкодовує кошти, розміщенні у банку особою, яка є пов`язаною особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних.

Вона повторно звернулася до уповноваженої особи Фонду з проханням повідомити, ким було прийняте рішення щодо включення її до списку осіб пов`язаних з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та на якій правовій підставі це було зроблено. На цей запит було повідомлено, що відповідно до пункту 1 глави 1 розділу II Положення про визначення пов`язаних із банком осіб, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 12 травня 2015 року № 315 банк визначає перелік пов`язаних із банком осіб, який затверджується правлінням банку, відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та з урахуванням вказаного Положення, Протоколом Правління АТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 01 вересня 2015 року було затверджено перелік пов`язаних осіб з банком, відповідно до якого її включено до переліку пов`язаних з банком осіб за розділом «керівники банку, керівники служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку», відповідно до пункту 3 частини першої статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» у зв`язку із тим, що вона з 27 січня 2012 року по 30 червня 2016 року займала посаду головного бухгалтера Філії «Одеське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Вважала вказаний протокол, у частині включення її до переліку пов`язаних з банком осіб, недійсним.

Ураховуючи наведене, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просила суд визнати недійсним протокол засідання правління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 01 вересня 15 року в частині включення її до переліку пов`язаних з банком осіб, за розділом «керівники банку, керівники служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку»; зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка В. С. включити її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з визначенням суми, що підлягає відшкодуванню у розмірі 109 786,30 гривень

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17 березня 2017 року провадження в частині вимог ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про зобов`язання включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування було закрите як таке, що не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, та роз`яснено позивачеві право звернення до суду в порядку господарського судочинства.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 31 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 05 липня 2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним протокол засідання правління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 01 вересня 2015 року в частині включення до переліку пов`язаних з банком осіб - ОСОБА_1 , за розділом «керівники банку, керівники служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку».

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що внесення правлінням банку ОСОБА_1 до переліку пов`язаних з банком осіб за розділом «керівники банку, керівники служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку», не відповідає вимогам закону, оскільки вона не визначена, як керівник відокремленого підрозділу банку, а тому не підпадає під перелік посад, визначених статтею 42 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій ухвалили незаконні судові рішення, оскільки ОСОБА_1 є пов`язаною з банком особою та її законно було включено до відповідного переліку, а ухваленні у цій справі судові рішення порушують права інших вкладників банку.

Відзив (заперечення) на касаційну скаргу відповідач до суду не подав

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2019 року справу передано судді-доповідачу Лідовцю Р. А.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 листопада 2019 року справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 працювала з 27 січня 2012 року по 30 червня 2016 року на посаді головного бухгалтера філії «Одеського регіонального управління» АТ «Банк Фінанси та Кредит» по строковому трудовому договору.

Постановою Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних».

Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 вересня 2015 року № 171 призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Запроваджено у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 року по 17 грудня 2015 року включно.

Постановою Правління Національного банку України від 17 грудня 2015 року № 898 відповідно до статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківську, ліцензію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відкликано та прийнято рішення про ліквідацію банку.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 грудня 2015 року № 230 розпочато процедуру ліквідації банку.

У зв`язку із тим, що протягом 2013-2015 років між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит», були укладені депозитні договори та відкриті карткові рахунки для надходження заробітної плати, залишок на яких, за розрахунком банку складає 2 836,69 доларів США та 43 484,26 грн, вона звернулась до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «банк «Фінанси та Кредит» з листом, у якому просила повідомити про причину невиплати коштів у гривневому еквіваленті у загальній сумі 105 388,21 грн у межах гарантованої Фондом суми відшкодування відповідно до статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У відповіді на вказане звернення 06 травня 2016 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» повідомила, що вона не одержує відшкодування коштів по вкладам в межах суми гарантованої Фондом, оскільки є пов`язаною особою з банком, а Фонд не відшкодовує кошти, розміщенні у банку особою, яка є пов`язаною особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних.

ОСОБА_1 повторно звернулася до уповноваженої особи Фонду з проханням повідомити, ким було прийняте рішення щодо включення її до списку осіб пов`язаних з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та на якій правовій підставі це було зроблено. На цей запит було повідомлено, що відповідно до пункту 1 глави 1 розділу II Положення про визначення пов`язаних із банком осіб, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 12 травня 2015 року № 315 банк визначає перелік пов`язаних із банком осіб, який затверджується правлінням банку, відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та з урахуванням вказаного Положення, протоколом правління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 01 вересня 2015 року було затверджено перелік пов`язаних осіб з банком, відповідно до якого її включено до переліку пов`язаних з банком осіб за розділом «керівники банку, керівники служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку», відповідно до пункту 3 частини першої статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» у зв`язку із тим, що вона з 27 січня 2012 року по 30 червня 2016 року займала посаду головного бухгалтера Філії «Одеське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

У рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безімянная проти Росії» (заява № 21851/03) Європейський суд з прав людини наголосив, що «погоджується з тим, що правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту».

Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Спором адміністративної юрисдикції в розумінні пункту 1 частини першої статті 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України.

Частиною другою статті 6 Конституції України визначено, що органи судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Закон України «Про банки і банківську діяльність», а також Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є основними правовими актами в регулюванні відносин щодо визнання банку неплатоспроможним.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» особа, визначена рішенням Національного банку України пов`язаною з банком особою, чи такий банк можуть оскаржити в установленому законом порядку рішення Національного банку України про визначення особи пов`язаною з банком особою, а в разі притягнення такої особи до передбаченої законом відповідальності - оспорити підстави рішення Національного банку України про її визначення пов`язаною з банком особою.

У справі, яка переглядається, суди не звернули уваги на те, що спір є публічно-правовим та підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки позивач оскаржує дії щодо включення її до переліку осіб, пов`язаних із банком, що, відповідно, стало підставою для невнесення інформації про неї, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Так, критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Закон установлює правові, фінансові й організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати відшкодування за вкладами, а також регулює відносини між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, банками, Національним банком України, визначає повноваження та функції Фонду гарантування вкладів фізичних осібщодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно із частиною другою статті 6 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб приймає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами.

Перелік функцій, що їх виконує Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, наведений у частині другій статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з якою Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, зокрема, заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами (пункт 4 вказаної частини).

Отже, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб створений з метою реалізації публічних інтересів держави у сфері гарантування вкладів фізичних осіб і виведення неплатоспроможних банків з ринку та здійснює у цій сфері нормативне регулювання, тобто наділений владними управлінськими функціями та є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Частиною другою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - це працівник фонду, який від імені фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів фонду станом на день початку процедури виведення фондом банку з ринку.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів фонду.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення ним банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті фонду (частина третя статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500 000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб банку з ринку.

У постановах від 06 червня 2018 року у справі № 813/6392/15 (провадження № 11-285апп18), від 13 червня 2018 року у справі № 820/12122/15 (провадження № 11-517апп18), від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що правовідносини між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб і вкладником, який претендує на отримання гарантованого державою відшкодування за рахунок коштів Фонду в межах граничної суми, складаються без участі банку-боржника та мають управлінський характер.

Крім того, у постановах від 12 квітня 2018 року у справі № 820/11591/15-а (провадження № 1-239апп18) і від 03 жовтня 2018 року у справі № 805/100/16-а (провадження № 11-798апп18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів з урахуванням установленого частиною першою статті 26 Закону України Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, спір щодо формування переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та права фізичної особи на відшкодування за вкладом за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є публічно-правовим і пов`язаний із виконанням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб владної управлінської функції з організації виплати цього відшкодування.

Вказане стосується й випадку, коли особа оскаржує дії щодо включення до переліку осіб, пов`язаних із банком, й відповідно не внесення інформації про цю особу, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Тому такий спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Суди вказаних норм процесуального права не врахували та, розглянувши справу по суті, дійшли помилкового висновку про те, що цей спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Аналогічна справа була предметом розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, за результатом якого було прийнято постанову від 20 червня 2019 року у справі № 462/4059/16-ц (провадження № 61-13231сво18), якою було закрито провадження у справі та роз`яснено позивачеві, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 27 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 414 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.

За таких обставин, не обговорюючи питання правильності застосування судами норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про те, що судові рішення не відповідають вимогам статті 213 ЦПК України 2004 року (статті 263 чинного ЦПК України) та ухвалені з порушенням норм процесуального права, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України є підставою для їх скасування із закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 255, 400, 402, 409, 414, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 31 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 05 липня 2017 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське регіональне управління» Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання недійсним протоколу засідання правління в частині включення до переліку пов`язаних з банком осіб закрити.

Повідомити ОСОБА_1 , що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Б. І. Гулько Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк