Справа № 133/814/18
Провадження № 22-ц/801/1929/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сорока Д. В.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 рокуСправа № 133/814/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого : Копаничук С.Г,

суддів: Денишенко Т.О., Матківської М.В.

при секретарі: Богацькій О.М.

учасники справи :

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Сігнет-Центр»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04 липня 2019 року, ухваленого в приміщенні того ж суду під головуванням судді Сороки Д.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сігнет-Центр» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі, -

встановив:

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Сігнет-Центр» про визнання недійсним додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки. Вказала, що у власності її дядька, ОСОБА_2 , перебувала земельна ділянка площею 4,1742 га, розташована на території Пиковецької сільської ради Козятинського району Вінницької області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:001:0037. Починаючи з 2011 року, ОСОБА_2 проживав разом з її матір`ю - своєю сестрою ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , яка доглядала його, оскільки він був інвалідом 2-ї групи, а в березні 2011 року отримав тяжкі опіки, після яких його стан здоров`я різко погіршився, він майже не вставав з ліжка і з будинку нікуди не виходив. Їй відомо, що в грудні 2012 року ОСОБА_2 уклав з ТОВ «Сігнет-Центр» договір оренди вищевказаної земельної ділянки, оскільки вона, на прохання дядька, від його імені цей договір підписувала, так як дядько був неписьменний і не вмів читати. Зазначила, що вона ознайомила дядька з умовами договору та підписалася прізвищем « ОСОБА_4 », підписання договору відбувалось за участі представника ТОВ «Сігнет- Центр», проти його підписання він не заперечував, умови договору його влаштовували, волевиявлення його щодо укладання вказаного договору було вільним. Відповідно до п.8 договору, термін його дії складає 5 років. Державна реєстрація цього договору відбулась 15.10.2014 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Зазначила, що 30 січня 2017 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, до складу якої увійшла вищевказана земельна ділянка і вона, як новий власник земельної ділянки, дізналась про наявність додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки №1 від 30.09.2014 року (державна реєстрація відбулась 15.10.2014 року), якою термін дії договору оренди землі від 12.12.2012 року продовжений до 11.12.2022 року. Зазначила, що про існування додаткової угоди №1 від 30.09.2014 року до договору оренди землі від 12.12.2012 року ні їй, ні її покійному дядьку, ні її матері, у якої він проживав і яка його весь цей час доглядала, відомо не було, підпис на додатковій угоді покійному дядьку не належить, оскільки ні читати ні писати, ні розписуватись він не вмів, ніхто з представників ТОВ «Сігнет- Центр» за місцем проживання дядька не з`являвся, сам він вийти і підписати угоду в іншому місці не міг, оскільки на той час був важко хворим.

З врахуванням викладенего просила визнати додаткову угоду №1 від 30.09.2014 року до договору оренди землі від 12.12.2012 року, недійсною.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04 липня 2019 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначене рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права, а у справі ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Вказала, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що добросовісне виконання сторонами умов договору оренди земельної ділянки та додаткової угоди до нього може свідчити про відсутність порушень її прав. Суд, безпідставно визнав, що підписання договору іншою особою, за наявності волевиявлення власника майна, не є підставою для визнання додаткової угоди недійсною, а висновок суду про доведеність підписання додаткової угоди ОСОБА_2 у зв`язку з отриманням останнім орендної плати за вказаним договором, є необґрунтованим. Окрім того, суд не звернув увагу на відмінність підписів ОСОБА_2 у додатковій угоді та інших документах.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суд не надходив.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі ,перевіривши рішення суду, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вищевказаним вимогам закону відповідає .

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування тощо.

Згідно ч. 4 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі та за бажанням сторін може бути посвідчений нотаріально. Договір оренди землі набирає чинності з моменту його державної реєстрації (статті 14, 17 Закону України «Про оренду землі»).

Положеннями частини першої статті 16 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

В статті 626 ЦК України закріплено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 204 ЦПК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним

За змістом з ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 218 ЦК України, заперечення однією стороною факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Судом встановлено, що 12.12.2012 року між ТОВ «Сігнет-Центр» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 4,1742 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Пиковецької сільської ради Вінницької області, кадастровий номер :03:001:0037, строком на п`ять років з правом пролонгації. На підставі вказаного договору, 15.10.2014 року реєстраційною службою Чечельницького районного управління юстиції Вінницької області було зареєстровано за ТОВ «Сігнет-Центр» право оренди на зазначену земельну ділянку.

30.09.2014 року між ТОВ «Сігнет-Центр» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №1 про внесення змін та доповнень до договору оренди землі № б/н від 12.12.2012 року, якою було продовжено строк дії договору оренди землі від 12.12.2012 року на десять років, тобто до 11.12.2022 року та збільшено розмір орендної плати, яку орендар сплачує орендодавцю. Речове право оренди за даною додатковою угодою, реєстраційною службою Чечельницького районного управління юстиції Вінницької області було зареєстровано 15.10.2014 року.

За використання вище згаданої земельної ділянки за договором оренди землі від 12.12.2012 року та додатковою угодою до нього від 30.09.2014 року ОСОБА_2 отримував орендну плату, в розмірі 5% від нормативно грошової оцінки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складалась, зокрема, з вищевказаної земельної ділянки.

У встановлений законом строк ОСОБА_1 прийняла спадщину та 30 січня 2017 року отримала свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку.

07.02.2019 слідчим Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 внесена заява ОСОБА_1 про те, що невідома особа ТОВ «Сігнет-Центр» підробила підпис у додатковій угоді оренди земельної ділянки за 2012 рік між ОСОБА_2 та ТОВ «Сігнет-Центр».

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що факт не підписання додаткової угоди до договору оренди землі ОСОБА_2 не підтверджується належними та допустимими доказами, договір та додаткова угода сумлінно виконуються відповідачем. Окрім того, наявність волевиявлення ОСОБА_2 щодо підписання договору проявлась у фактичному отриманні останнім орендної плати. Також, незважаючи на неодноразові розяснення судом позивачу своїх прав, остання правом заявити клопотання про призначення судової почеркозначвчої експертизи не скористалась.

Суд, вірно оцінивши докази в їх сукупності , встановив обставини справи ,правильно визначив спірні правовідносини та застосував до них норми права і дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги про факт неможливості підписання додаткової угоди ОСОБА_2 з причин неписемності, оскільки жодних належних, допустимих доказів, що підтверджували зазначені обставини, суду не надано.

Доводи апеляційної скарги про не дослідження судом першої інстанції відмінностей у підписах ОСОБА_2 є необґрунтованими, виходячи з наступного.

За положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Тобто, серед джерел доказів, відповідно до ст. 76 ЦПК України, крім іншого, є висновок експерта (судової експертизи).

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі, зокрема для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

За змістом ст. 12 ч. 5 п. 3 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.

Оскільки, для встановлення факту не підписання додаткової угоди ОСОБА_2 необхідні спеціальні знання в сфері почеркознавства, суд, відповідно до ст. 12 ЦПК України, вірно розяснював позивачеві її процесуальні права, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, шляхом заявлння клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. Проте, незважаючи на вказане, ОСОБА_1 відповідне клопотання в суді першої інстанції не заявляла, відповідно, доводи апеляційної скарги про не дослідження підписів ОСОБА_2 є безпідставними.

Також, доводи апеляційної скарги не містять доказів, що могли б підтвердити будь-які недобросовісні дії з боку відповідача при укладенні оспорюваної додаткової угоди.

Доводи апеляційної скарги про порушення порядку реєстрації договору оренди землі та додаткової угоди до нього є безпідставними, оскільки не були предметом розгляду справи в суді першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для визнання додаткової угоди недійсною в рамках розгляду даної справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у позові про визнання додаткової угоди недійсною.

Інші доводи скарги також правильні висновки суду не спростовують .

Відповідно до ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, останнє підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.374,375,382-384 ЦПК України,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Козятинського міськрайонного суду від 04 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Судді /підписи/
Згідно з оригіналом Суддя : С.Г. Копаничук