Дата документу 21.11.2019
Справа № 320/3215/19
Провадження № 2/320/2214/19
21 листопада 2019 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: Іваненко О.В.,
за участю секретаря: Прозорової Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних та моральних збитків від злочину,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних та моральних збитків від злочину.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 05 жовтня 2018 року, в денний час, відповідач з корисливих мотивів перебуваючи біля будинку в АДРЕСА_1 а таємно викрав 4 (чотири) стовпчики виготовлені з нержавіючої сталі, висотою 190см., вагою 28 кілограмів 1 стовпчик, загальною вагою 112 кілограмів, які належать йому, вартістю 2345,00гривень. Під час досудового розслідування у його справі було встановлено, що крадіжку майна скоїв ОСОБА_2 , що підтверджується вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області по справі № 320/74/19. Вказаним вироком суду 2 (два) стовпчики виготовлені з нержавіючої сталі, висотою 190 см, вагою 14 кг. йому були повернуті. Таким чином, внаслідок скоєного злочину йому була спричинена матеріальна шкода. Станом на 04.04.2019 р. середня закупівельна вартість лому нержавіючої сталі складає 23грн. за кг., що підтверджується середньою закупівельною ціною суб`єктами господарювання, яка відображена у вільному доступі в мережі Інтернет. Таким чином, матеріальна шкода, яка спричинена йому відповідачем, складає вартість викраденого та не повернутого йому майна, яке, як він вважає, слід обчислювати за ціною закупівлі лому нержавіючої сталі у розмірі (112 кг х 23 грн.)=2898,00грн. В межах кримінального провадження відносно Відповідача цивільний позов не подавався. Відповідач майнову шкоду йому не відшкодовував. Крім майнової шкоди, заподіяної внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, йому завдано моральної шкоди, яка полягає у його моральних та душевних стражданнях і оцінюються ним в сумі 3000,00гривень. Моральна шкода полягає у тому, що внаслідок протиправних дій відповідача він був позбавлений можливості розпоряджатися належним йому майном, а саме грошима, і вимушений був докладати зусилля для наступного заощадження грошей на придбання, встановлення необхідного йому огородження його будинку. До теперішнього часу матеріальна та моральна шкода не відшкодована, тому він просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь майнову шкоду у сумі 2898,00грн. та моральну шкоду у сумі 3000,00гривень.
В судове засідання позивач не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.
В судове засідання відповідач не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином поштовим повідомленням. До Мелітопольського міськрайонного суду повернулися конверти з відміткою листоноші «по закінченню терміну зберігання» та повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло. Суд вважає причини неявки відповідача в судове засідання неповажними. Згідно наданих заперечень позовні вимоги в частині матеріальної та моральної шкоди не визнає в повному обсязі, оскільки матеріальну шкоду відшкодував.
Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.1, 3, 4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Як встановлено в судовому засіданні, згідно вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області №320/74/19 від 21.02.2019 року, який набрав законної сили 26.03.2019 року, 05.10.2018 року, в денний час, обвинувачений ОСОБА_2 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 м. Мелітополь Запорізької області, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав 4 (чотири) стовпчики виготовлені з нержавіючої сталі, висотою 190 см., вагою 28 кілограмів 1 стовпчик, загальною вагою 112 кілограмів, які належать ОСОБА_1 , вартістю 2345,00гривень, після чого, завантажив вказані металеві вироби на тачку та з викраденим майном покинув місце скоєння кримінального правопорушення, чим завдав ОСОБА_1 матеріальні збитки на суму 2345,00гривень. (а.с.7-8).
Відповідно до ч.4, 6 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно дост.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Так, вищевказаним вироком суду встановлено заподіяння матеріальної шкоди ОСОБА_1 як потерпілому на суму 2345,00грн. Зі змісту вироку вбачається, що при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_2 цивільний позов ОСОБА_1 не пред`являвся. Крім того вироком суду 2 (два) стовпчики з нержавіючої сталі повернуті потерпілому ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи зазначені положення чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої злочином, в розмірі 2898,00грн. підлягає частковому задоволенню, оскільки по перше, матеріальна шкода у вигляді вартості 4 (чотирьох) стовпчиків виготовлених з нержавіючої сталі становить 2345,00гривень, і дана сума встановлена вироком суду; по друге, оскільки згідно вироку 2 (два) стовпчики виготовлені з нержавіючої сталі повернуті ОСОБА_1 , а тому відшкодуванню підлягає сума за 2 (два) стовпчики виготовлені з нержавіючої сталі в сумі 1172,50грн.
Щодо посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що він не визнає суму матеріальної шкоди в розмірі 2345,00грн., судом не приймаються, оскільки дана сума встановлена вироком суду на не оспорювалася відповідачем під час розгляду кримінального провадження. Крім того відповідачем не надано доказів того, що ним в повному обсязі відшкодовано матеріальну шкоду ОСОБА_1 .
Відповідно до положень ст.ст.23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Як роз`яснено судам в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
В п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
За таких обставин суд вважає, що неправомірними діями відповідача за фактом вчинення крадіжки майна, яке належить ОСОБА_1 , останньому спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, внаслідок протиправної поведінки щодо нього.
Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд керуючись принципами рівності, поміркованості, виваженості, розумності, справедливості, виходячи з положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, з урахуванням конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили, керуючись принципами розумності та справедливості, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 3000,00грн., тобто в цій частині позовні вимоги підлягають повному задоволенню.
Оскільки, в силу п.6 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 211, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.22, 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних та моральних збитків від злочину задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.н. НОМЕР_1 ), який зареєстрован: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (і.н. НОМЕР_2 ), який мешкає: АДРЕСА_1 , суму 1172,50грн. (одна тисяча сто сімдесят дві грн. п`ятдесят коп.) на відшкодування матеріальної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення та 3000,00грн. (три тисячі грн. 0 коп.) на відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.н. НОМЕР_1 ), який зареєстрован: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 768,40грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя Мелітопольського
міськрайонного суду О. В. Іваненко