233 Справа № 233/7936/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Каліуш О. В. за участі секретаря судового засідання Франчук А. О., старшого державного виконавця Рудаченко І. Г., розглянувши в залі суду в м. Костянтинівка подання старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області Рудаченко І. Г. про примусове входження до житла, -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області Рудаченко І. Г. звернулася до суду із поданням, в якому просить винести рішення про дозвіл на примусове входження до жилого будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає боржник ОСОБА_1 для перевірки майнового стану.

В обґрунтування подання ст. державний виконавець зазначила, що 09 січня 2019 року до Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надійшла вимога про сплату боргу, видана Костянтинівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області від 12.05.2014 року №Ф-342 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави боргу у розмірі 17245,60 грн.

10 січня 2019 року державним виконавцем на підставі ст.ст.3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої разом із супровідним листами були направлені сторонам виконавчого провадження.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_1 нерухоме майно не зареєстроване.

29.07.2019 року державним виконавцем винесена постанова про розшук майна боржника.

Згідно із витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, накладений арешт на рухоме майно боржника.

Згідно із відповідями з Костянтинівсько-Дружківського ОУПФУ від 18.01.2019, від 27.08.2019 боржник доходів не отримує, відкритих рахунків не має.

Згідно із довідкою Торської сільської ради від 21.08.2019 року, ОСОБА_1 мешкає за адресою АДРЕСА_1 .

24 вересня 2019 року старшим державним виконавцем Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Рудаченко І. Г. було здійснено виїзд за місцем мешкання боржника, а саме АДРЕСА_1 , з метою перевірки майнового стану боржника, але скласти зазначений акт не вдалося, оскільки боржник перешкодив, про що складено акт державного виконавця від 24.09.2019 року в якому зазначено, що боржник зобов`язаний бути присутнім для перевірки майнового стану за місцем свого мешкання 04.10.2019 року.

04 жовтня 2019 року старшим державним виконавцем Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Рудаченко І. Г. вдруге здійснено виїзд за місцем мешкання боржника, а саме АДРЕСА_1 , з метою перевірки майнового стану боржника, але двері ніхто не відчинив, про що складено акт державного виконавця за участю понятих від 04.10.2019 року.

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти що належить боржникові від інших осіб.

Ст. державний виконавець Рудаченко І. Г. у судовому засіданні подання підтримала, просила його задовольнити.

У відповідності до положень частини 2 статті 439 ЦПК України сторони та інші заінтересовані особи про розгляд подання не повідомлялися та в судове засідання не викликалися.

Заслухавши ст. державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець при здійсненні виконавчого провадження має певні права, в тому числі, за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Відповідно до частини 1 статті 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

При цьому, необхідно враховувати, що недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

У статті 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року проголошено, що кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. В своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що за цією статтею Конвенції держава виконає свої зобов`язання не тільки, якщо просто утримається від дій, що ці права порушують, а і за умови, що буде діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення.

Враховуючи зазначені положення про недоторканість житла, примусове проникнення до житла боржника, при проведенні виконавчих дій, на думку суду є крайнім заходом, спрямованим на своєчасне виконання судового рішення, за наявності достатніх доказів, які свідчать, що всі можливості щодо здійснення виконавчих дій в площині Закону України «Про виконавче провадження» вичерпано і боржник перешкоджає проведенню виконавчих дій.

В свою чергу, державним виконавцем до подання, а також у судовому засіданні не додано доказів того, кому належить домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, згідно із частиною першою статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Боржник повинен бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження. Таким чином, державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду.

Проте, державним виконавцем у судовому засіданні не надано доказів отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження.

Також, згідно пункту 8 розділу I «Загальні положення» Інструкція з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5(зі змінами), акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка «від підпису відмовився» проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта.

Однак доданий до матеріалів подання акт державного виконавця від 24.09.2019, яким боржника зобов`язано надати доступ до жилого приміщення не відповідає вимогам пункту 8 розділу I «Загальні положення» Інструкція з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5(зі змінами) в частині засвідчення підписами інших осіб факту відмови боржника від підпису акту.

Інших документів про направлення, отримання боржником вимоги про здійснення виходу державним виконавцем за адресою боржника для здійснення виконавчих дій матеріали подання не містять.

Відсутність документів про отримання або відмови в отриманні боржником вимоги про здійснення виходу державним виконавцем за адресою боржника для здійснення виконавчих дій перешкоджає можливості встановити факт наявності з боку боржника перешкод, не надання ним доступу до житла у відведений для цього час вчинення виконавчих дій.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що доводи старшого державного виконавця Костянтинівського МРВ ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Рудаченко І. Г. про необхідність примусового проникнення до житла боржника ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження при розгляді подання та вивченні письмових доказів, доданих до нього, а тому відсутні підстави для задоволення подання.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 78, 89, 439 ЦПК України, статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Рудаченко І. Г. про примусове входження до житла.

Повний текст ухвали складено 20 листопада 2019 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.В. Каліуш