Справа № 683/97/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

участю: позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/97/19, 2/683/628/2019 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і просить визнати їх такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову вказує, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У будинку зареєстровані його доньки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а також онука ОСОБА_3 Однак, з 2014 року вони в даному будинку не проживають й житловою площею не користуються. Місце їх знаходження на даний час йому не відоме. У зв`язку із реєстрацією відповідачів у даному будинку він не може вільно володіти та користуватися ним, зокрема отримати субсидію в належному розмірі.

Тому, просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 травня 2019 року встановлено особу відповідачки ОСОБА_5 , прізвище якої згідно паспорту є ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі й просить його задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 проти позову заперечила та пояснила, що дійсно у 2014 року вона забрала свою доньку ОСОБА_3 , усі свої речі та добровільно виїхала з будинку свого батька на інше місце проживання в АДРЕСА_2 , де проживає разом із донькою та чоловіком. Однак, вказує, що залишила місце проживання по АДРЕСА_1 через те, що батько постійно пиячив і проживати з ним було не можливо. З того часу вони з донькою у будинку не з`являються та не користуються ним.

Відповідачка ОСОБА_4 , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з"явилась, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подавала.

Представник органу опіки та піклування Старокостянтинівської районної державної адміністрації Пилипчук Л.В . вважає не доцільним визнавати малолітню ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 24 листопада 2000 року.

У вищезазначеному житловому будинку зареєстровано місце проживання його доньок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також онуки ОСОБА_3 , 2014 року народження , що підтверджується довідками виконавчого комітету Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №2961 від 17.12.2018 року та № 53 від 30.01.2019 року.

Наприкінці вересня 2014 року ОСОБА_2 разом із донькою ОСОБА_3 , а також ОСОБА_4 зібрали свої речі та виїхали з належного позивачу житлового будинку на інше місце проживання. З того часу вони у будинку не проживають, житловою площею не користуються.

Зазначені обставини підтверджуються: довідками виконавчого комітету Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №2961 від 17.12.2018 року та №53 від 30.01.2019 року, актом обстеження умов проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 від 17 грудня 2018 року, проведеного комісією у складі секретаря Сербинівської сільської ради Бачук О.В., депутатів Коломієць К.П. , Кулинич С.А. , сусідів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також визнано самою відповідачкою ОСОБА_2 , яка вказала, що дійсно після народження доньки вона добровільно разом з дитиною виїхала з будинку свого батька на інше місце проживання в АДРЕСА_2 , де проживає разом із донькою та чоловіком.

Крім того, допитана судом свідок ОСОБА_11 , яка є матір`ю відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_12 , також підтвердила, що з 2014 року її діти у спірному будинку не проживають та ним не користуються. При цьому, суд не приймає до уваги покази ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_1 вигнав її та доньок зі спірного будинку, оскільки вони не підтверджені жодними іншими доказами та спростовуються показами відповідачки ОСОБА_2 , яка вказувала, що добровільно залишила спірний будинок.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оцінивши усі надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачі ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_3 , а також ОСОБА_4 втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 , оскільки відсутні у будинку без поважних причин понад один рік.

При цьому суд відхиляє висновок органу опіки та піклування Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 11 квітня 2019 року щодо недоцільності визнання малолітньої ОСОБА_3 такою, що втратила право користування спірним житловим будинком з наступних підстав.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що вона разом з донькою ОСОБА_3 проживає по АДРЕСА_1 .

Згідно ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

З огляду на викладене, визнання малолітньої ОСОБА_13 такою, що втратила право користування спірним будинком не суперечить інтересам дитини, оскільки вона має інше постійне місце проживання разом зі своєю матір`ю.

Оскільки позов ОСОБА_1 задоволено, тому на підставі ст.141 ЦПК України з відповідачів на його користь слід стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору, зокрема, з ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 - 1536 грн. 80 коп. (768,40 грн. х 2) судового збору, а з ОСОБА_4 - 768 грн. 40 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1536 грн. 80 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 768 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13 травня 2019 року.

Суддя: