Провадження № 2/750/2484/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова

в складі судді Коверзнева В. О.

учасники справи:

секретар судового засідання - Хамайко С. В.,

позивач - ОСОБА_1 ,

представники Відповідача - Борисов О. О., Хропата Н. В.,

представник Співвідповідача - Топало Р. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС», Державного підприємства «Управління забезпечення функціонування об`єктів Чорнобильської АЕС» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

1.Суть спору

1.1. 24.09.2019 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» (далі - Відповідач), Державного підприємства «Управління забезпечення функціонування об`єктів Чорнобильської АЕС» (далі - Співвідповідач) про визнання незаконним наказу Співвідповідача від 30.08.2019 № 395-ос в частині його звільнення з роботи за скороченням, поновлення у Відповідача на посаді професіонала з антикорупційної діяльності 1 категорії, стягнення з Відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

1.2. В обґрунтування позову посилається на те, що проведення Співвідповідачем реорганізації не є підставою для скорочення його посади; на наявну в структурі Відповідача аналогічну за змістом та обсягом посадових обов`язків посаду в Секторі з питань запобігання корупції, яку не було запропоновано; на переважне перед іншими право залишення на роботі, а також на безпідставне звільнення без відповідної згоди первинної профспілкової організації та Національного агентства з питань запобігання корупції.

2.Позиція учасників справи в судовому засіданні

2.1. У судовому засіданні позивач пред`явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні.

2.2. Представник Співвідповідача позов не визнав і пояснив, що звільнення позивача відбулося в зв`язку зі скорочення штатної чисельності працівників підприємства. На момент звільнення у Співвідповідача не було жодної вакантної посади, а тому позивачеві не пропонувалася інша робота. Звільнення позивача відбулося без згоди первинної профспілкової організації, оскільки відмова в наданні такої згоди підписана не уповноваженою на це особою, при цьому визнана необґрунтованою, а НАЗК не висловило заперечень з приводу звільнення позивача з роботи.

2.3. Представники Відповідача позов також не визнали. Вони вказують на те, що позивач не перебував з Відповідачем у трудових відносинах і не звертався із заявою про прийняття на роботу, в зв`язку з чим вважають пред`явлені до нього вимоги безпідставними.

3.Обставини справи, встановлені судом

3.1. Позивач працював у Співвідповідача на посаді професіонала з антикорупційної діяльності 1 категорії. Наказом від 30.08.2019 № 395-ос він був звільнений з роботи 02.09.2019 у зв`язку зі скороченням, на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України (а.с. 11, 12), копію якого позивачеві вручено в день звільнення.

Звільненню позивача передувало його письмове повідомлення про скорочення штату працівників, яке фактично вручено 02.07.2019 (а.с. 14).

Позивача звільнено з роботи без згоди первинної профспілкової організації та Національного агентства з питань запобігання корупції.

3.2. Позивач вважає своє звільнення з роботи незаконним через відсутність підстав для скорочення штатної чисельності працівників при приєднанні підприємства, в якому він працював, до іншого підприємства (Відповідача). Крім того, позивач посилається на наявну в структурі Відповідача аналогічну за змістом та обсягом посадових обов`язків посаду в Секторі з питань запобігання корупції, яку йому не було запропоновано; на переважне перед іншими право залишення на роботі; на безпідставне звільнення з роботи без відповідної згоди первинної профспілкової організації та Національного агентства з питань запобігання корупції.

4. Застосовані судом релевантні норми права та висновки суду

4.1. Відповідно до положень пункту 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Так, наказом Державного агента України з управління зоною відчуження від 14.03.2019 № 42-19 припинено Співвідповідача в результаті реорганізації шляхом приєднання до Відповідача (а.с. 15, 16).

Іншим наказом Державного агента України з управління зоною відчуження від 20.03.2019 № 50-19 затверджено План заходів з реорганізації Співвідповідача, яким передбачено розробку змін до організаційної структури та штатного розпису та повідомлення працівників про звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України (а.с. 20-23; пп. 10, 11, 13, 14).

Наказом Співвідповідача від 13.06.2019 № 105 запропоновано директору цього підприємства підготувати і ввести в дію новий штатний розпис підприємства (а.с. 36, 37).

Відповідно до нового штатного розпису Співвідповідача, затвердженого 19.06.2019, загальна чисельність працівників складала 691 осіб (а.с. 137), що на 99 осіб менше від його попереднього складу (а.с. 94-96) і свідчить про реальне скорочення штатної чисельності працівників Співвідповідача.

Враховуючи ту обставину, що на момент звільнення у Співвідповідача не було вільних штатних посад, суд доходить висновку, що формально у Співвідповідача були законні підстави для звільнення позивача з роботи на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.

4.2. При вирішенні спору суд не бере до уваги послання позивача на ненадання первинною профспілковою організацію згоди на його звільнення з тих підстав, що така незгода не є обґрунтованою; крім того, заперечення щодо звільнення позивача підписано від імені первинної профспілкової організації ОСОБА_2 , інформація про якого як про керівника первинної профспілкової організації не внесена до ЄДР (а.с. 43, 134 зв.), що дає підстави для висновку про підписання листа не уповноваженою на те особою.

4.3. За приписом частини п`ятої статті 62 Закону України «Про запобігання корупції» в юридичних особах, зазначених у частині другій цієї статті (зокрема в державних, комунальних підприємствах, господарських товариствах (у яких державна або комунальна частка перевищує 50 відсотків), де середньооблікова чисельність працюючих за звітний (фінансовий) рік перевищує п`ятдесят осіб, а обсяг валового доходу від реалізації продукції (робіт, послуг) за цей період перевищує сімдесят мільйонів гривень - до яких належить Співвідповідач), для реалізації антикорупційної програми призначається особа, відповідальна за реалізацію антикорупційної програми (далі - Уповноважений), правовий статус якої визначається цим Законом.

Відповідно до функціональних обов`язків позивач мав статус Уповноваженого.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 64 цього Закону Уповноважений може бути звільнений з посади достроково з ініціативи керівника юридичної особи або її засновників (учасників) виключно за умови надання згоди Національним агентством з питань запобігання корупції (далі - НАЗК).

Співвідповідач звертався до НАЗК з поданням про надання згоди на звільнення позивача, проте, як випливає з письмової відповіді від 12.09.2019 № 01-18/795 (а.с. 44, 45), подання Співвідповідача по суті НАЗК не розглядалося через недотримання Співвідповідачем порядку звернення, зокрема, надання незасвідчених копій документів і відсутності інформації щодо аналізу роботи позивача на посаді.

Таким чином, НАЗК не надало згоди на звільнення позивача з роботи, що свідчить про порушення Співвідповідачем вимог пункту 2 частини п`ятої статті 64 Закону України «Про запобігання корупції» та процедури звільнення позивача, який має статус Уповноваженого та пов`язані з цим додаткові гарантії захисту трудових прав.

Зазначена обставина, є безумовною підставою для визнання наказу Співвідповідача в частині звільнення позивача з роботи незаконним і поновлення його на роботі на посаді професіонала з антикорупційної діяльності 1 категорії Державного підприємства «Управління забезпечення функціонування об`єктів Чорнобильської АЕС» .

4.4. Статтею 235 КЗпП України встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи.

Вже на стадії розгляду справи по суті позивач повідомив суду про своє працевлаштування з 01.10.2019 у Державному спеціалізованому підприємстві «Північна пуща». Водночас, він не надав суду довідку про суму отриманого за час роботи на цьому підприємстві заробітку, що унеможливлює вирішенні питання наявності різниці в оплаті праці після звільнення позивача.

Крім того, позивач на свій розсуд визначив спосіб захисту порушених трудових прав і вимагав стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу саме з Відповідача, який не причетний до його звільнення з роботи.

Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого в частині першій статті 13 ЦПК України, суд позбавлений можливості самостійно змінювати заявлені позовні вимоги та вирішувати питання про стягнення зі Співвідповідача на користь позивача середнього заробітку за час його вимушеного прогулу, що не позбавляє позивача права звернення до суду з іншим позовом про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу із зазначеної особи та надавати необхідні для цього докази.

4.5. Оскільки позивач не перебував у трудових відносинах з Відповідачем, заявлені ним до цієї юридичної особи вимоги про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є такими, що не ґрунтуються на законі, а тому підлягають відхиленню в повному обсязі.

4.6. З урахуванням мотивів, викладених у пп. 4.1 - 4.5 мотивувальної частини цього рішення, пред`явлений позов належить до частково задоволення.

4.7. Керуючись статтями 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України,

с у д в и р і ш и в :

позов задовольнити частково. Визнати незаконним і скасувати наказ Державного підприємства «Управління забезпечення функціонування об`єктів Чорнобильської АЕС» від 02.09.2019 № 395-ос в частині звільнення ОСОБА_1 з посади професіонала з антикорупційної діяльності 1 категорії.

Поновити ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді професіонала з антикорупційної діяльності 1 категорії Державного підприємства «Управління забезпечення функціонування об`єктів Чорнобильської АЕС» (зареєстроване місцезнаходження: м. Славутич Київської області, вул. Військових будівельників, 9; ).

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Управління забезпечення функціонування об`єктів Чорнобильської АЕС» (зареєстроване місцезнаходження: м. Славутич Київської області, вул. Військових будівельників, 9; ) на користь держави судовий збір у розмірі 1921 грн.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді професіонала з антикорупційної діяльності 1 категорії Державного підприємства «Управління забезпечення функціонування об`єктів Чорнобильської АЕС» - підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів від дня його проголошення, через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя В. О. Коверзнев