У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року, місто Новоград-Волинський Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Мозгового В. Б.

за участю секретаря судового засідання Кравець І. А.

(Справа № 2-220/10, провадження № 4-с/0285/6/19)

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області Пінчук К.А. при здійсненні опису та арешту майна (коштів) боржника,

в с т а н о в и в :

В серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась зі скаргою, в якій просить визнати незаконними дії головного державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області (далі Новоград-Волинський МВДВС) Пінчук К. А. при здійсненні опису та арешту майна (коштів) боржника від 10.07.2019 року та скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 10.07.2019 року.

Скарга обґрунтована тим, що на виконанні Новоград-Волинського МВДВС перебуває виконавчий лист №2-220/10 від 31.05.2013 року про звернення стягнення на предмет іпотеки рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Брокбізнесбанк» в розмірі 843791,47 грн по іпотечному договору №320К-07/і від 25.12.2007 року, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , який видано Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області.

Заявниця вказує на те, що 10.07.2019 року виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, хоча вказане в постанові майно вже було описано та арештовано 15.10.2010 року.

Заявниця посилаючись на те, що оскільки повторний опис та арешт майна боржника (предмет іпотеки) на виконання рішення суду про звернення стягнення на це майно не передбачений законодавством, просить суд скаргу задовольнити

Заявниця в судове засідання не з`явилась, у поданій скарзі зазначила, що розгляд справи проводити без її участі.

Представником державної виконавчої служби подано відзив на скаргу де він просить у її задоволенні відмовити, оскільки виконавець діяв в межах та відповідно законодавства.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Новоград-Волинського МВДВС перебуває виконавчий лист №2-220/10 від 31.05.2013 року про звернення стягнення на предмет іпотеки рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Брокбізнесбанк» в розмірі 843791,47 грн по іпотечному договору №320К-07/і від 25.12.2007 року, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , який видано Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області.

Постановою №ВП57100658 від 29.08.2018 року було відкрито виконавче провадження по виконанню вищезазначеного виконавчого листа, про що листом від 29.08.2018 року №37198 було повідомлено боржника ОСОБА_1 . Постанова боржником не оскражувалась. Виконавче провадження було відкрито на підставі заяви стягувача ПАТ «Брокбізнесбанк» від 23.08.2018 №3350.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону, державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п.6 ч. 3 ст. 18 Закону, державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Як визначено ч. 1, 2 ст. 56 Закону України Закону, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно із ч. 5 ст. 56 Закону, про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Встановлено, що 10 липня 2019 року постановою про опис та арешт майна ВП№57100658 було накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 та на яке рішенням суду звернуто стягнення.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що дії виконавця є послідовним та в межах діючого, на день відкриття виконавчого провадження (29.08.2018), законодавства.

Твердження заявниці, що законодавство не передбачає повторного опису та арешту майна, судом до уваги не приймаються, оскільки Закон наділяє виконавця необхідними правами, якими він розпоряджається на власний розсуд, з метою вжиття всіх законних заходів для допомоги особі домогтися виконання судового рішення, винесеного на її користь.

Згідно з пунктом 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) від 20 липня 2004 року Європейський суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Неможливість особою домогтися виконання судового рішення, винесеного на її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Отже, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця були правомірними, здійсненими відповідно до законодавства України, не порушували прав боржника, а тому вимоги скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ч. 6 ст. 259, 260, 261, 268, 447-452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області Пінчук К.А. при здійсненні опису та арешту майна (коштів) боржника - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому цієї ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 13 серпня 2019 року.

Головуючий