Справа № 638/950/19
Провадження № 2/638/2463/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2019 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Рибальченко Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Комлєва Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,
Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений.
Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 22.08.2016 року приблизно о 02-40 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ЗАЗ Сенс», державний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Сумська та на перехресті з вул. О.Гончара на заборонений червоний сигнал світлофора, що призвело до зіткнення з автомобілем Део Ланос, державний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальну шкоду.
Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини.
Постановою Київського районного суду м. Харкова від 27.10.2016 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_2 , який порушив вимоги п.8.7.3е Правил дорожнього руху України.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «ЗАЗ Сенс», державний номер НОМЕР_1 , завдані механічні пошкодження.
Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 17.12.2014 року Центром ДАІ 6302, власником автомобіля «ЗАЗ Сенс», державний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_1
Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.
При визначенні розміру моральної шкоди, спричиненої позивачеві, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, характеру правопорушення та вимог розумності і справедливості і вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн.
Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягають задоволенню.
Питання про відшкодування судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 223, 264, 265, 268, 282 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , суму сплаченого судового збору у розмірі 768 грн. 40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 11.05.2019 року.

Суддя