ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8488/19 Справа № 209/2292/19 Суддя у 1-й інстанції - Багбая Є. Д. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Споживчий центр на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 липня 2019 року про відкриття провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Споживчий центр про захист прав споживачів шляхом визнання кредитного договору недійсним, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ Споживчий центр про захист прав споживачів шляхом визнання кредитного договору недійсним.

Вказувала, що 08 лютого 2019 року вона звернулась до ТОВ Споживчий центр з електронною заявкою про отримання позики у розмірі 10.000 грн.

Зазначала, що даний борг повністю погашений, кредитний договір, на який посилається відповідач, не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила визнати недійсним кредитний договір про отримання позики у розмірі 10.000 грн. від 08 лютого 2019 року, укладений між нею та відповідачем; застосувати наслідки недійсності кредитного договору від 08 лютого 2019 року; визнати недійсним кредитний договір про отримання позики у розмірі 10.000 грн. від 19 квітня 2019 року, укладений між позивачем та відповідачем; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 20.000 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 липня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ Споживчий центр про захист прав споживачів шляхом визнання кредитного договору недійсним.

В апеляційній скарзі ТОВ Споживчий центр посилається на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням правил підсудності, тому просили її скасувати та направити справу на розгляд до Шевченківського районного суду м.Києва, стягнути з позивача судовий збір за звернення з апеляційною скаргою.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що правовідносини за кредитним договором від 08 лютого 2019 року не є правовідносинами споживчого кредитування, а спір не є спором про захист прав споживачів, договір не є договором про надання споживчого кредиту, тому позивач повинна була звернутись з позовом до Шевченківського районного суду м.Києва за місцезнаходженням ТОВ Споживчий центр.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, її розгляд здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спір виник з приводу захисту прав споживача, у зв`язку з чим справа підсудна Дніпровському районному суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 липня 2019 року.

Колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

За правилами ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.5 ст.28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Станом на дату укладення кредитного договору від 08 лютого 2019 року ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» викладена в наступній редакції: цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, з дати набрання чинності спеціального Закону України «Про споживче кредитування», а саме з 10 червня 2017 року, відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування регулюються спеціальним Законом України «Про споживче кредитування», а не Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно з п.1 ч.2 ст.3 Закону України «Про споживче кредитування» цей закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця.

Апелянт наполягав, що відповідно до п.8.1. кредитного договору цей договір набирає чинності з дати його укладання та діє протягом 28 днів, тобто укладений на строк до одного місяця.

Позивачем до позову надано Print Screen телефону позивача (а.с.18 зворот), з якого вбачається, що кредит в розмірі 10.000 грн. видано позивачу на 14 днів.

Суду не надано копії кредитного договору, проте сторонами підтверджено, що такий договір укладався строком до одного місяця.

Колегія суддів вважає, що за відсутності підстав застосування до спірних відносин Закону України «Про споживче кредитування», підлягає застосуванню Закон України «Про захист прав споживачів», оскільки позивач скористалася послугами ТОВ «Споживчий центр».

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при постановлені оскарженої ухвали є необґрунтованими, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, справа підсудна Дніпровському районному суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, постановлена з дотриманням вимог процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Споживчий центр залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 18 листопада 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.