Дата документу 03.01.2019 Справа № 554/4048/18
Провадження № 2-з/554/1/2019
У Х В А Л А

іменем України

03 січня 2019 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді Андрієнко Г.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, приватного підприємства «Центр незалежної оцінки та експертизи», третя особа - публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про визнання звіту про оцінку майна недійсним,

В С Т А Н О В И В:

02 січня 2019 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, у якій просить зупинити реалізацію на електронних торгах арештованого майна, а саме: двокімнатної квартири загальною площею 46,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (предмет лоту ном.284831, по торгам, призначеним на 2 січня 2019 року) у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчого листа № 2-2022/06 від 11.11.2011 року. Заява мотивована тим, що заявнику 31.12.2018 року стало відомо про те, що ДП «СЕТАМ» до набрання законної сили рішенням Октябрського районного суду м.Полтави по справі №554/4048/18 призначило на 02.01.2019 року торги майна, яке належить йому на праві власності, а саме двокімнатної квартири АДРЕСА_2. Вказує, що його не було повідомлено про винесене рішення та не надано копії рішення. На підставі викладеного, вважає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення його позову та просить вжити заходи забезпечення позову і задовольнити вказану заяву.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, вивчивши подану заяву, наведені в ній обставини та обґрунтування, вважає, що у задоволенні заяви необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень п.п. 5, 6 ч.1 ст.150 ЦПК України такий вид забезпечення позову як зупинення продажу (реалізації) арештованого майна, застосовується лише у разі подання позову про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, а зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, застосовується лише у разі оскарження виконавчого документа боржником у судовому порядку.

Відповідно до п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При розгляді даної заяви про забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, згідно з п.43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспектіст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м.Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 18 жовтня 2018 року по справі №554/4048/18 в задоволені позову ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, приватного підприємства «Центр незалежної оцінки та експертизи», третя особа - публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про визнання звіту про оцінку майна недійсним відмовлено за необґрунтованістю; скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 04.06.2018 року у виді зупинення процесу реалізації квартири АДРЕСА_3, яка належить на праві власності ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 15.12.2000 року.

Суд не вбачає обґрунтованих підстав для повторного вжиття заходів забезпечення позову з огляду на таке.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, на примусовому виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на виконанні перебуває зведене виконавче провадження АСВП №43817310, до складу якого входять виконавчі провадження №№24809964, 34333223, 41359640, 37900459, 379000720, 54047744 з примусового виконання, в тому числі, щодо виконання виконавчого листа № 2-2022/06, виданого 11.11.2011 року.

Крім того, 27.02.2018 року державним виконавцем відповідно до положень ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт та опис майна боржника, зокрема накладено арешт на квартиру АДРЕСА_4, що належить боржнику ОСОБА_1 Заборона відчуження спірного майна на цей час не скасована.

Заявник з поданій до суду заяві просить забезпечити позов шляхом зупинення реалізації на електронних торгах арештованого майна в межах вказаного виконавчого провадження. Тобто, на даний момент відбувається стадія виконання рішення суду в примусовому порядку.

Законом України «Про виконавче провадження» у статті 34 врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Таким чином, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів шляхом зупинення реалізації майна, адже за приписами вищевказаних норм матеріального і процесуального права вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Крім того, у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Суд враховує, що реалізація арештованого майна проводиться в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду, що набрало законної сили по справі № 2-2022/06, а тому, з огляду на норми ст.129-1 Конституції України та ст.18 ЦПК України щодо обов'язковості виконання судових рішень, застосування запропонованого заявником виду забезпечення позову фактично може призвести до зупинення виконання рішення суду, яке набрало законної сили, і матиме наслідком порушення прав та законних інтересів інших осіб, що не допускається, а також суперечить чинному законодавству.

Позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення електронних торгів, призначених на 02 січня 2019 року, однак заява про забезпечення позову надійшла до суду 02 січня 2019 року. Тобто, на час розгляду цієї заяви дата проведення електронних торгів вже відбулась. Крім того, справа за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області , ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», третя особа- ВАТ «Державний ощадний банку України» про визнання звіту про оцінку майна недійсним вирішена по суті, та в задоволенні позову відмовлено.

З урахуванням викладеного, у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Андрієнко