У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі: головуючого судді Малюк В.М., за участю секретаря судового засідання Матіко Я.Ю., розглянувши заяву Дочірнього підприємства «Столічне» про забезпечення поданого ним позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «КНК-АГРО», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Ужгородський районний відділ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, про визнання права власності на майно і зняття з нього арешту, шляхом зупинення реалізації арештованого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Дочірнє підприємство «Столічне» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «КНК-АГРО», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Ужгородський районний відділ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, про визнання права власності на майно і зняття з нього арешту.

Разом з вказаною позовною заявою, Дочірнє підприємство «Столічне» подано заяву про забезпечення позову, яка мотивована тим, що на примусовому виконанні в Ужгородському районному відділі ДВС ГТУЮ у Закарпатській області знаходиться виконавче провадження №50522597 та зведене виконавче провадження №33181115 по примусовому виконанню виконавчих документів про стягнення з ТОВ «КНК-Агро» на користь ОСОБА_1 заборгованості по середньому заробітку в розмірі 324 603,85 грн. та невиплаченої заробітної плати в розмірі 162 993,22 грн. та на користь ОСОБА_3 заборгованості по заробітній платі в сумі 87 903,33 грн.

Зазначає, що згідно до постанови про опис та арешт майна боржника від 10.06.2019 року по виконавчому провадженні про примусове виконання судового наказу від 19.02.2013 року про стягнення заборгованості на користь ОСОБА_2 , виконавцем ОСОБА_4 К ОСОБА_5 проведено опис та арешт майна, що належить боржнику ТОВ «КНК-Агро». Однак, перераховане майно в постанові про опис та арешт майна боржника, належить ДП «Столічне».

Стверджує, що 13.09.2010 року між ТОВ «Консервіс-Трейд» та позивачем ДП «Столічне» було укладено договір купівлі-продажу комплексу та технологічного обладнання (додаток 1), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , чим підтверджується належність арештованого майна позивачу ДП «Столічне». Згідно витягу з переліку майна, що знаходиться у власності позивача, станом на 19.11.2019 року, у власності позивача перебуває майно, на яке згідно вищевказаної постанови про опис та арешт майна боржника, накладено арешт.

Оскільки, відповідач ТОВ «КНК-АГРО» та ОСОБА_1 за участю третьої особи Ужгородського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області можуть вивезти майно, яке знаходиться у законному володінні ДП «Столічне», то такі дії утруднять або взагалі унеможливлять у майбутньому можливість повернути майно законному власнику і задоволення позову, при таких обставинах, щодо визнання права власності на дане майно та зняття з нього арешту не зможе бути реалізоване.

За таких обставин, заявник просить суд зупинити реалізацію арештованого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на стадії примусового виконання виконавчих документів по зведеному виконавчому провадженню №33181115 від 20.06.2012 року про стягнення з ТОВ «КНК-Агро» на користь ОСОБА_1 заборгованості по середньому заробітку та ОСОБА_3 заборгованості по заробітній платі, до набрання рішення суду законної сили.

Заява про забезпечення позову розглядається судом відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, тобто без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову з доданими до неї документами, суд приходить висновку, що така підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1, 2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановлення обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечується заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Статтею 151 ЦПК України передбачені вимоги до заяви про забезпечення позову, зокрема в п. 3, 4, 7 ч. 1, в якій повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Також, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як слідує з заяви про забезпечення позову, на примусовому виконанні в Ужгородському районному відділі ДВС ГТУЮ у Закарпатській області знаходиться виконавче провадження №50522597 та зведене виконавче провадження №33181115 по примусовому виконанню виконавчих документів про стягнення з ТОВ «КНК-Агро» на користь ОСОБА_1 заборгованості по середньому заробітку в розмірі 324603,85 грн. та невиплаченої заробітної плати в розмірі 162 993,22 грн. та на користь ОСОБА_3 заборгованості по заробітній платі в сумі 87903,33 грн.

Згідно до постанови про опис та арешт майна боржника від 10.06.2019 року по виконавчому провадженні про примусове виконання судового наказу від 19.02.2013 року про стягнення заборгованості на користь ОСОБА_2 , виконавцем ОСОБА_4 К ОСОБА_5 проведено опис та арешт майна, що належить боржнику ТОВ «КНК-Агро». Однак, перераховане майно в постанові про опис та арешт майна боржника, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ДП «Столічне», що підтверджується договором купівлі-продажу від 13.09.2010 року, бухгалтерською довідкою від 31.07.2019 року, даними фінансового звіту про взяття на баланс майна станом на 31.12.2010 року, переліку обладнання для нарахування амортизації на 31.12.2018 року.

Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини суд виходить з того, що відповідно до частин першої та другої ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з аналізу даної норми закону, під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити, і такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При цьому, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З урахуванням правових норм пункту 5 частини першої ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України одним із видів забезпечення позову є, зокрема, зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Вищевказані фактичні дані по справі на предмет їх відповідності зазначеним перед цим нормам процесуального закону, дають суду підстави для висновку про доцільність забезпечення позову, шляхом зупинення реалізації арештованого майна, яке є предметом спору та яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки продаж вказаного майна може унеможливити виконання можливого рішення суду у разі задоволення переданого на розгляд суду позову про визнання права власності та звільнення майна з-під арешту.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Таким чином, з метою виключення потенційної можливості невиконання рішення суду за результатами судового розгляду справи про визнання права власності та зняття арешту з майна, у контексті з положеннями ст. 2 ЦПК України, заяву про забезпечення позову про зупинення реалізації (продажу) арештованого майна, яке є предметом спору по даній справі, слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 149-153, 353-355 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву Дочірнього підприємства «Столічне» про забезпечення позову задоволити.

Зупинити реалізацію арештованого майна, яке є предметом спору та яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на стадії примусового виконання виконавчих документів по зведеному виконавчому провадженню №33181115 від 20.06.2012 року про стягнення з ТОВ «КНК-Агро» на користь ОСОБА_1 заборгованості по середньому заробітку та ОСОБА_3 заборгованості по заробітній платі, до набрання рішення суду законної сили по справі №308/13577/19.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М.Малюк