ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року

м. Харків

Справа № 624/423/17

Провадження № 22-ц/818/1824/19

Категорія: договірні

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Приватне сільськогосподарське підприємство ім.Щорса

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу Приватне сільськогосподарське підприємство ім. Щорса

на ухвалу Сахновщинського районного суду Харківської області від 14 травня 2018 року у складі судді Нестеренко О.С., -

встановив:

08.07.2017 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження , звернулася з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства ім.Щорса (далі за текстом - ПСП ім.Щорса), в якому просить визнати недійсним договір оренди землі №113 укладений 01 лютого 2017 року та зареєстрований 01 лютого 2018 року у Кегичівському відділі Харківської філії ДП «Центр державного земельного кадастру» за №05 між ОСОБА_1 і ПСП ім.Щорса.

Ухвалою Кегічивського районного суду Харківської області від 10 липня 2017 року за вказаним позов відкрито провадження, призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою цього ж суду від 09.08.2017 року за клопотанням позивач суд витребував письмові докази і призначив почеркознавчу експертизу, зупинив у зв`язку з експертизою провадження у справі.

Згідно отриманого судом від ХНДІСЕ висновку судово-почеркознавчої експертизи №21485/2059 від 07.02.2018р. підписи від імені ОСОБА_1 в договорі оренди землі від 01.02.2007 року, в акті прийому-передачі земельної ділянки та в акті визначення меж земельної ділянки виконані рукописним способом не ОСОБА_1 , а іншою (іншими) особою (особами).

Ухвалою цього ж суду від 11.04.2018 року поновлення провадження, справу призначено до розгляду, однак справа не була розглянута по суті спору, оскільки головуюча у даній справі суддя Куст Н.М. з 25.04.2018 року перебуває у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, справа неодноразова передавалася для розподілу між суддями у порядку передбаченому ст.33 ЦПК України, однак автоматизована система, згідно протоколів щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями та відповідного звіту не змогла визначити у передбаченому ст.33 ЦПК України порядку нового суддю, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Розпорядженням №624/423/17 від 05.05.2018 року виконуючого обов`язки голови Кегічивського районного суду Харківської області ОСОБА_4. справу передано для розгляду Сахновщинському районному суду Харківської області.

Ухвалою судді Сахновщинського районного суду Харківської області від 14 травня 2018 року вирішено прийняти справу для розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сахновщанського районного суду Харківської області. Однак справа не розглянута у зв`язку із зверненням відповідача з апеляційною скаргою на ухвалу Сахновщанського районного суду.

В апеляційній скарзі директор ПСП ім.Щорса Ніценко Д.Я . просить скасувати ухвалу Сахновщанського районного суду в частині відкриття провадження у справі на направити справу для розгляду до Кегичівського районного суду Харківської області за встановленою підсудністю.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач вказує, що ухвала прийнята з порушенням правил підсудності, оскільки згідно із зареєстрованим місцезнаходженням відповідача, місцем укладення оскарженого договору та знаходженням земельної ділянки, справа є територіально підсудною Кегичівському районному суду. Зазначає, що цей суд не ліквідований, рішення про припинення його роботи не приймалось. Враховуючи наявність у суді тимчасових вакансій, 20.12.2018 року Вищою кваліфікаційною комісією суддів України прийняте рішення про внесення подання щодо відрядження до нього інших суддів. В оскарженій ухвалі підставою для її постановлення зазначене розпорядження голови апеляційного суду №04-07/23-Р від 11.04.2018 щодо взаємозамінності загальних судів м.Харкова та області, а не розпорядження голови відповідного місцевого суду у даній конкретній справі, як це передбачено ЦПК, з підтвердженням покладення обов`язків на цю особу. Таким чином, підсудність справи змінена за відсутності достатніх підстав, їх належного обґрунтування, а також із порушенням встановленого законом порядку.

В судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи своєчасно та належними чином, про поважність причин неявки суд не сповістили.

Зважуючи на положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 44, 371, 372 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу за відсутністю учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає ї розгляду судом апеляційної інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суд уз прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п.1 ст.6, ст.13Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно зі ст.8 Конституції України, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Згідно норм ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до пунктів другого, четвертого частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи. Передача справи з цієї підстави здійснюється на підставі розпорядження голови суду на розгляд суду, найбільш територіально наближеного до цього суду.

З матеріалів справи вбачається, що суддя Кегичівського районного суду, в провадженні якої перебувала справа, не може продовжувати її розгляд, так як з 25.04.2018 року перебуває у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами. Зважуючи на цю обставину, розпорядженням в.о. керівника апарату Кегичівського районного суду № 15 від 25 квітня 2018 року призначено повторний авторозподіл справи.

З протоколів розподілу судової справи між суддями від 25 квітня 2018 року та від 02 травня 2018 року вбачається, що розподіл справи між суддями не відбувся, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Розпорядженням в.о. голови Кегичівського районного суду Харківської області № 624/423/17 від 05 травня 2018 року передано цивільну справу № 624/423/17 за позовом ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_3 до ПСП ім.Щорса про визнання недійсним договору оренди землі із Кегичіського районного суду Харківської області на розгляд Сахновщинському районному суду Харківської області.

З розпорядження вбачається, що в провадженні судді Кегичівського районного суду Харківської області Куст Н.М., яка перебуває у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами з 25 квітня 2018 року (наказ голови Кегичівського районного суду Харківської області № 02-04/11 від 25 квітня 2018 року), знаходиться цивільна справа щодо якої неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи, згідно з підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України 26.11.201. № 30 (у редакції рішення ради суддів України від 02.04. 2015 № 25), у зв`язку із закінченням повноважень судді ОСОБА_4. 29.06.2018 року (Указ Президента від 29 грудня 2017 року за № 441). Враховуючи розпорядження голови Апеляційного суду Харківської області від 11.04.2018 року № 04-07/23-Р щодо взаємозамінності місцевих загальних судів м. Харкова та Харківської області, на підставі вимог п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 31 ЦПК України прийнято розпорядження про передачу справи № 624/423/17 на розгляд Сахновщинському районному суду Харківської області.

Ухвалою судді Сахновщинського районного суду Харківської області від 14 травня 2018 року справу прийнято до провадження та відкрито провадження у цій справі.

Матеріали справи свідчать, що передача справи з Кегичівського районнгрого суду та її прийняття з відкриттям відповідного провадження здійснено Судом у відповідності до вимог закону.

Згідно п.2 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Відповідно ч.4. ст.31 ЦПК України передача справи з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі розпорядження голови суду на розгляд суду, найбільш територіально наближеного до цього суду.

За правилами ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Недопустимість суперечок про підсудність означає, що суд, якому передана справа, не має права відмовити у прийнятті надісланої до нього справи, зокрема, з тих підстав, що є суд, який розташований ближче, ніж той, до якого справу було передано.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт перший статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З урахуванням зазначеного, Кегичівський районний суд обґрунтовано на підставі розпорядження в.о. голови суду передав справу на розгляд до Сахновщинського районного суду Харківської області.

Доводи апеляційної скарги, що підсудність справи змінена за відсутності достатніх підстав є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

У випадку неможливості утворити новий склад суду для розгляду справи чинним законодавством передбачено порядок передачі справи до найбільш територіально наближеного до цього суду.

Тому для забезпечення доступу до правосуддя та з метою уникнення порушення строків розгляду справи, передача за підсудністю даної цивільної справи до Сахновщинського районного суду Харківської області була здійснена згідно з вимогами чинного законодавства.

Посилання в апеляційній скарзі, що 20 грудня 2018 року Вищою кваліфікаційною комісією суддів України прийняте рішення про внесення подання щодо відрядження до нього інших суддів не є підставою для скасування ухвали Сахновщинського районного суду Харківської області від 14 травня 2018 року, оскільки на час вирішення питання щодо визначення нового складу суду (судді) відсутня необхідна кількість наділених відповідними повноваженнями суддів у штаті Кегичівського районного суду, яка дозволяла їх визначення за допомогою автоматизованої системи розподілу справ у відповідності до вимог ст.33 ЦПК України.

Посилання відповідача на рішення ВККС України не свідчать про незаконність оскарженої відповідачем ухвали, оскільки відсутні дані, які б свідчили про те, що на час ухвалення судом оскарженого відповідачем рішення в штаті Кегичівського районного суду була достатня кількість суддів для розподілу справи у відповідності до вимог ст.33 ЦПК України.

Доводи апелянта про можливість притримання справи в Кегичівському районному суді та про реальну можливість в майбутньому призначення нових суддів в Кегичівський районний суд не впливають на законність оскаржуваного ним судового рішення, оскільки вказані ним обставини можуть бути лише підставою за наявності відповідних умов для звернення відповідача з відповідним клопотанням до Сахновщанського районного суду.

Інші доводи відповідача, в тому числі і щодо формулювання висновків в мотивувальній частині оскарженої ним ухвали, не свідчать про незаконність ухвали та про наявність передбачених законом підстав для її скасування.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а ухвалу Сахновщанського районного суду від 14.05.2018 року без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив вказане судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса залишити без задоволення.

Ухвалу Сахновщинського районного суду Харківської області від 14 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 травня 2019 року.

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина