Справа № 626/2055/18
Провадження № 2/626/137/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

03.05.2019 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Рибальченко І.Г.

за участі секретаря Кузнєцової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначенння додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийнятття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

В позові вказано, що тітка позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно, в тому числі і на дві земельні ділянки площами 5.3545 га, що розташовані на території Попівської сільської ради Красноградського району. Земельниі ділянки ОСОБА_3 заповіла позивачу, про що складено заповіт 06 грудня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Момот С.В. Позивач ОСОБА_1 до нотаріальної контори після смерті спадкодавця із заявою про прийняття спадщини своєчасно не звернувся. Про існування заповіту йому стало відомо в серпні 2018 року, від батька ОСОБА_4 , який повідомив, що отримав від приватного нотаріуса Момот С.В. лист, в якому було зазначено про складений заповіт. В той час він перебував за кордоном, а саме в м.Варшава, Польща, де працював і не міг приїхати до м.Красноград Харківської області. 17 вересня 2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Момот С.В. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті тітки ОСОБА_3 , але отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Також від нотаріуса йому стало відомо, що відповідач, чоловік тітки, ОСОБА_2 , звернувся до нотаріуса в лютому 2018 року з заявою про прийняття спадщини за законом і що за його письмової згоди він може подати заяву про прийняття спадщини за заповітом. Відразу після отримання даної інформації він звернувся до відповідача, який надав йому заповіт, але своєї згоди на подання ним заяви не надав, що змусило позивача звернутися з позовом до суду про визначенння додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийнятття спадщини. Вважає, що пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважної причини внаслідок перебування за межами України, а тому просить визначити йому додатковий строк достатній для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив, в якому він посилався на те, що позивачу було відомо про існування заповіту заздалегіть, так як дружина була хворою і нотаріуса, з приводу складанння заповіту на земельні ділянки, до неї привозив брат , батько позивача - ОСОБА_4 , також з ним був і сам позивач. Крім того, позивач перебував за кордоном не постійно, він мав можливість до 23.07.2018 року звернутися з заявою про прийнятття спадщини, але до нотаріуса своєчасно не прийшов. Вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необгрунтованим та наполягає на відмові у позові.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав. Позивач пояснив, що після смерті його тітки 23.01.2018 року відкрилася спадщина, до складу якої входили дві земельні ділянки. Про те, що померла склала заповіт, яким заповіла земельні ділянки йому відомо не було. Про вказане він дізнався зі слів батька, який отримав лист нотаріуса Момот С.В ., адресований йому. В той час він перебував за кордоном і не міг подати заяву про прийняття спадщини у передбачений законом строк. Вважає , що своєчасно не звернувся до нотаріуса з поважної причини, тому просив позовні вимоги задовольнити і визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 Представники позивача також наполягали на задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та повідомив, що ОСОБА_1 було відомо про складання заповіту на його ім`я. Додатково він пояснив, що його дружина ОСОБА_3 тяжко хворіла. Вона зателефонувала брату ОСОБА_4 з приводу складення заповіту на ім`я племінника. На початку грудня 2017 року до неї приїхав брат ОСОБА_4 та його син ОСОБА_1 , вони привезли нотаріуса Момот С.В . до його квартири, де він проживав з покійною дружиною ОСОБА_3 За послуги нотаріуса сплачував ОСОБА_4 Крім того відповідачу було достовірно відомо про смерть 23.01 2018 року ОСОБА_3 , за межами України він перебував періодично та мав можливість своєчасно звернутися до нотаріальної контори у передбачений законом строк.

Допитаний як свідок ОСОБА_4 пояснив , що його сестра тяжко хворіла і в грудні 2017 року він на її прохання запросив нотаріуса до квартири. ОСОБА_3 та нотаріус Момот С.В . спілкувалися конфіденційно. В цей час в квартирі, де проживав і позивач, був присутній також і його син ОСОБА_1 , який періодично виїздить на роботу за кордон. Про зміст заповіту він нічого не знав, але за життя його сестра ОСОБА_3 висловлювала бажання скласти заповіт на його користь. На його думку, син не знав про складений заповіт, декілька місяців перебував у Польщі та пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин.

Вислухавши строронини, їх представників, допитавши свідка ОСОБА_4 , вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7). Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої також входять дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5.3545 га. кожна, які розташовані на території Попівської сільської ради Красноградскього району Харківської області (а.с. 11-12).

Як свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 вересня 2018 року, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_1 не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 у встановлений законом шестимісячний строк та не проживав постійно разом зі спадкодавицею із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався (а.с. 10). Згідно копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , позивач 04.02. 2018, ІНФОРМАЦІЯ_4 виїздив за межі України (а.с. 6).

Відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом І черги, проживав разом з спадкодавцем до її смерті та звернувся до нотаріуса в лютому 2018 року з заявою про прийняття спадщини за законом, заведено спадкову справу №22/2018 після смерті ОСОБА_3

Зазначені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Як роз`яснено у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами поважних причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини.

Доказів, які б підтверджували наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкодили йому вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини позивачем не надано.

Позивач не був позбавлений права на подачу заяви про прийняття спадщини особисто чи через засоби поштового зв`язку, у строки визначені законом.

Наведені ОСОБА_1 . причини, а саме періодичне перебування на протязі 2018 року за межами України та необізнаність про складений на його користь ОСОБА_3 заповіт, не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 26 вересня 2012 року, прийнятому у справі № 6-85цс12 за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права (ч.3 ст. 1272 ЦК України) у подібних правовідносинах, зробив правовий висновок про те, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Аналогічні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду України № 6-1215цс16 від 14 вересня 2016 року.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги пояснення позивача, позицію відповідача, який заперучував проти позовних вимог ОСОБА_9 , вимоги п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України про справедливість, добросовісність та розумність застосування цивільного законодавства, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, суд вважає, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини без поважних причин. Таким чином, в задоволенні позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід відмовити.

Керуючись ст.1272 ЦК України, ст. ст.10,11, 209, 212, 214 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд шляхом подачі в 30 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя І.Г. Рибальченко