Справа № 183/3636/14
№ 6/183/177/19

У Х В А Л А
12 листопада 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Сороки О.В.
за участі секретаря судового засідання Пащенко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа,
08 жовтня 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа по цивільній справі № 183/3636/14 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з втратою його оригіналу.
У відповідності до ч.3 ст.433 ЦПК України заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.
В обґрунтування заяви АТ КБ «Приватбанк» посилається на те, що, при підготовці виконавчого документу для направлення до органів державної виконавчої служби, виконавчий лист було втрачено, пошуки не призвели до позитивного результату.
Відповідно до ст.446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.
Встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2014 року у цивільній справі № 183/3636/14 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги задоволені та з відповідача на користь позивача, стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н від 22 березня 2008 року в сумі 14 817,91 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 3 477,37 грн.; заборгованість по процентам - 10 396,83 грн.; штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 693,71 грн.; а також, судові витрати в сумі 243,60 грн., а всього - 15 061,51 грн. (п`ятнадцять тисяч шістдесят одна грн. 51 коп.) (а.с.31-32).
13 січня 2015 року представником позивача отримано виконавчий лист по справі, що підтверджується розпискою представника банку на довідковій сторінці справи.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Відповідно ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Відповідно до п.5 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Згідно ч. 1 ч. 2 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.
Представником АТ КБ «Приватбанк» не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки з моменту отримання виконавчого документа, а саме з 13 січня 2015 року, минуло понад чотири роки, у зв`язку з чим можливо дійти висновку про те, що АТ КБ «Приватбанк» у зазначеній справі не виявляв належної зацікавленості в реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду.
Згідно з ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень й доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зважаючи на те, що строк звернення до суду із вимогою про видачу дубліката виконавчого документа законом не визначено, доцільність такого звернення зберігається лише в межах строків, встановлених для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки після їх спливу виконавче провадження не може бути відкрите.
Судом встановлено, що заявник звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа поза межами строку пред`явлення останнього до виконання, тобто після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, у зв`язку з чим просить поновити пропущений строк для пред`явлення документа до виконання.
На переконання суду, єдиною підставою для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є поважність причин пропуску строку та наявність необхідних доказів, щодо підтвердження факту втрати виконавчого документа.
У зв`язку з тим, що судом не встановлена втрата виконавчого листа та поважність причин пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчого документа, заявник жодних належних доказів на підтвердження своїх вимог не надав, у суду відсутні підстави для задоволення заяви АТ КБ «Приватбанк» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76, 77, 80, 81, 433, 258-260, 353, 433 Розділом XIII ч.1 п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -
п о с т а н о в и в:
В задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу та видачу дубліката виконавчого листа - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з моменту її проголошення.

Суддя О.В. Сорока