Справа № 219/4886/19
Провадження № 2/219/1858/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2019 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області

у складі головуючого судді Хомченко Л.І.

секретар Останкевич Є.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Бахмут , цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В С Т А Н О В И В :

07.05.2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності на підставі договору дарування від 12.10.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області Дубровським В.М., належить Ѕ частина будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.03.2008 року шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний. В зазначеному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який не проживає у вказаному будинку без поважних причин більше одного року, а саме з 01.01.2008 року. На теперішній час відповідач не приймає участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги. Оскільки відповідач добровільно не бажає знятися з реєстраційного обліку, позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним чином. Крім того, від нього надійшла на електрону адресу суду заява, згідно якої він просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Також надав копії документів, згідно яких відповідач отримав 27.03.2015 року паспорт РФ та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд дослідивши матеріали справи, вважає що позов належить задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як вбачається з матеріалів справи позивач є власником Ѕ частини жилого будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування Ѕ частини жилого будинку з земельною ділянкою від 20 жовтня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального Донецької області (а.с.8).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, 11 березня 2009 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був розірваний, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів був зроблений відповідний актовий запис № 67 (а.с.15).

Відповідно до довідки № 82 про склад сім`ї, яка видана головою квартального комітету № 18 Нікульшеною Є.Н. , ОСОБА_2 зареєстрований з 17.11.2004 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Відповідно до акту, який складений головою квартального комітету № 18 Нікульшеною Є. Н. у присутності свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 зареєстрований з 17.11.2004 року за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає за вказаною адресою з 2008 року (а.с.10).

Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідач (колишній чоловік позивача) до 2008 року проживав у спірному житловому приміщенні в якості члена сім`ї власника і набув право користування чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.

Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Наразі відповідач не є членом сім`ї позивача, спільним побутом із позивачем не пов`язаний, не укладав з ним договір про порядок користування спірним будинком, не проживає в будинку з 2008 року, зареєстрований та проживає в РФ, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

За змістом частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи те, що позивач не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового будинку, понад один рік без поважної причини відсутній за місцем реєстрації, не укладав з позивачем договору на право користування будинком, тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту порушених прав позивача.

Реєстрація відповідача у будинку позивача перешкоджає останній у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, що суд розцінює як порушення прав позивача, яке підлягає захисту.

Таким чином, сукупність наданих позивачем та досліджених судом доказів у достатній мірі підтверджують, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 39, 405, 406 ЦК України , ст.. 10, 30, 215-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме Ѕ частиною будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з часу його проголошення через Артемівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя Л.І. Хомченко

Суддя Л.І.Хомченко