Справа № 346/4361/17
Провадження № 22-ц/4808/1419/19
Головуючий у 1 інстанції Беркещук Б. Б.
Суддя-доповідач Василишин
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Горейко М.Д., Матківського Р.Й.

секретаря Капущак С.В.

за участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 16 вересня 2019 року у складі судді Беркещук Б.Б., ухвалене в м.Коломия, у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог Коломийська міська рада Івано-Франківської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про встановлення порядку користування земельною ділянкою та визнання права на спільне користування розташованими у 25-метровій водоохоронній зоні р. Радилівка загальними спільними заїздом, водогоном будинку, фруктовим садом,

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із вищевказаним позовом.

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що вони проживають у приватизованих квартирах № 2 та

№3 будинку АДРЕСА_5. Квартира № 2 належить позивачу ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності разом з третьою особою, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 Приватизована площа квартири складає 57,3 кв.м. та займає 41/100 приватизованої частини будинку.

Квартира № 3 у вищевказаному будинку належить на праві спільної часткової власності позивачу ОСОБА_2 та третій особі, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 Площа квартири складає 49,6 кв.м. та займає 35/100 приватизованої частини будинку.

Відповідач ОСОБА_5 є власником приватизованої квартири №1 у будинку 14 за тією ж адресою, з площею 32,9 кв.м. та займає 24/100 приватизованої частини будинку. Площа дерев`яної веранди не приватизована.

Рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради народних депутатів від 29.12.1983 року №412 для обслуговування будинку АДРЕСА_5 надано у користування земельну ділянку площею 1495 кв.м., яка складається з двох частин, 25-метрової водоохоронної зони річки Радилівка, на якій знаходяться будинок позивачів, спільний загальний заїзд з вул. О. Кобилянської до гаражів квартир №2 , 3, сараїв квартир №1,2,3 та септиків квартир №2 та №3, водогін, діючий з 1972 року та фруктовий садок, а також другої частини - поза 25-метровою водоохоронною зоною площею 564,2 кв.м. на якій розташовані наступні господарські споруди для обслуговування будинку № 14 : сараї квартир №1,2,3, гаражі квартир №2, 3 та септики квартир №2,3.

Позивачі посилаються на те, що відповідач ОСОБА_5 фактично не проживає у квартирі №1 , тому виникає складність у вирішені господарських питань. Так, у 2011 році спільними зусиллями були виготовлені технічні умови на облаштування окремих каналізаційних септиків для кожної квартири будинку. Тоді ж квартири №1 і 2 провели облаштування каналізаційних мереж своїх квартир. Однак каналізаційні септики квартири №1 так і не облаштовані.

У 2017 році позивачі виготовили технічні умови на приєднання будинку до централізованих систем водовідведення, однак щодо квартири №1 такі роботи проводити нікому.

Позивачі зіслались на те, що у зв`язку з відсутнітю створеного ОСББ їх будинок передано на обслуговування ТОВ «Коломия 911» та від їх імені Коломийським ВУКМ укладено договір, однак позивачі вказують на те, що не підписували даний договір.

З врахуванням наведеного, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили:

- визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_5 , площею 564,2 кв.м. на якій розташовані господарські споруди, гаражі та септики для обслуговування квартир №1, 2, 3 даного будинку між ними, позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_5 згідно з їх частками у праві власності на житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_5 ;

- визнати між всіма співвласниками квартир їх будинку право на спільне користування розташованими у 25-метровій водоохоронній зоні р. Радилівка загальним спільним заїздом з вул. О. Кобилянської , водогоном будинку який прокладений через спільний заїзд та фруктовим садом.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 16 вересня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення суду подали апеляційну скаргу, в якій посилаються на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апелянти вказали, що вони жодним чином не порушують ст.ст.88,89 Водного кодексу України та ст.ст.58,59,60,61 Земельного кодексу України, на що посилаються Коломийська міська рада та Головне управління Держгеокадастру, оскільки вони не ведуть жодної господарської діяльності у 25-метровій водоохоронній смузі р.Радилівка. Всі господарські споруди (гаражі, септики) для забезпечення життєдіяльності будинку винесені поза її межами.

Суд посилається на ст.42 ЗК України, яка фактично стосується всіх загальних випадків передавання земельних ділянок під багатоквартирними будинками, використовуючи ч.1 даної статті. Апелянти вважають, що у їх випадку потрібно керуватись ч.2 ст.42 ЗК України, де зазначено, що земельні ділянки передаються безоплатно у власність або у постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку, оскільки їх будинок перебуває у спільній сумісній власності. Тобто, частина 2 ст.42 ЗК є спеціальною в спірному випадку.

З наведених підстав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили скасувати рішення Коломийського міськрайонного суду від 16 вересня 2019 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задоволити.

Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області в порядку ст.360 ЦПК України подало відзив на апеляційну скаргу, у якій зіслалось на положення ст.ст.42,120 ЗК України, а також на постанову Верховного Суду України у справі №263/68/17 від 18.03.2019 року, де зазначено, що відповідно до ст.120 ЗК України до особи, яка набула право власності на квартиру у багатоквартирному будинку, право користування на земельну ділянку не переходить. В разі приватизації громадянами квартир у такому будинку земельна ділянка як така, що входить до житлового комплексу, може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування лише об`єднанню співвласників будинку, створеному відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у порядку, передбаченому постановою КМУ від 11.10.2002 року №1521. У такому разі земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і допоміжними приміщеннями є майном співвласників, які визначають порядок його використання.

Крім того, рішенням виконкому Коломийської міської ради від 26.07.2011 року №248 «Про встановлення меж прибережних захисних смуг річок та водоймищ у межах м.Коломия» встановлена межа водоохоронної зони у м.Коломия, а саме по березі річки Радилівка шириною 25 метрів. Відповідно до ст.61 ЗК України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянти та треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вимоги апеляційної скарги підтримали повністю, просили її задоволити.

Інші належним чином повідомлені учасники процесу в судове засіданні не з`явилися. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони позивачів, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі проживають у АДРЕСА_5 у будинку, що складається з трьох квартир, та є сусідами.

Квартира № 2 по АДРЕСА_5 належить на праві приватної спільної часткової власності позивачу ОСОБА_1 та третій особі, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 в рівних частках. Приватизована площа квартири складає 57,3 кв.м. Наведене підтверджується свідоцтвом про право власності на житло та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.12.2006 р. (том-1, а.с.12,13).

Квартира №3 належить на праві спільної часткової власності позивачу ОСОБА_2 та третій особі, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 в рівних частках . Квартира приватизована та загальна площа її становить 49,6 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.10.2007 р. (том-1, а.с.21,22).

Квартира № 1 загальною площею 32,9 м.кв належить відповідачу ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (том-1, а.с.62).

З листа начальника ОКП «Коломийське МБТІ», вбачається, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи частки квартир в буд. АДРЕСА_5 становлять: квартира № 1 24/100 частин, квартира № 2 41/100, квартира № 3 - 35 /100 частин (том-1, а.с.27).

Рішенням виконавчого комітету Коломийської міської Ради народних депутатів № 412 від 29.12.1983 р. «Про результати обміру земель забудованих кварталів № 250,164,177,178 в м . Коломиї », зокрема додатком № 4 до рішення, за будинком АДРЕСА_5 зареєстровано за землекористувачами 1495 м.кв. земельної ділянки (том-1, а.с.30-32).

Встановлено, що вказана земельна ділянка складається з двох частин.

Щодо однієї частини земельної ділянки, на якій розташований будинок сторін спору, спільний загальний заїзд з вулиці О .Кобилянської до гаражів квартир №2,3, сараїв квартир №1,2,3 та септиків квартир №2,3, водогін та фруктовий сад, прийнято рішення виконкому Коломийської міської ради від 26.07.2011 року № 248 «Про встановлення меж прибережних захисних смуг річок та водоймищ у межах м. Коломиї», яким встановлено межу водоохоронної зони у м. Коломия, а саме по березі річки Радилівка шириною 25 метрів (згідно листа Коломийської міської ради від 21.10.2016 року №333/11-16), (том-, а.с.33).

На іншій частині земельної ділянки площею 564,2 м.кв. розташовані господарські споруди для обслуговування будинку, а саме: сараї квартир №1,2,3, гаражі квартир №2,3 та септики квартир №2,3.

Спір між сторонами виник з приводу порядку користування земельною ділянкою площею 564,2 м.кв, на якій розташовані господарські споруди для обслуговування будинку, у зв`язку з необхідністю проведення робіт по облаштуванню водопровідних та каналізаційних мереж та приєднання будинку до центральної каналізаційної мережі м.Коломия, які за словами позивачів вони не мають можливості виконати, у зв`язку з тривалою відсутністю (понад 8 років) власника квартири №1 , відповідача по справі ОСОБА_5 .

Щодо земельної ділянки, яка знаходиться у 25-метровій санітарній водоохоронній зоні річки Радилівка (де розташовні фруктовий сад, загальний спільний заїзд) позивачі просили залишити у спільному користуванні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки у будинку, де мешкають сторони спору, розташовано три квартири, то відповідно до положень ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» він є багатоквартирним. Суд також зазначив, що з положень ст.42 ЗК України випливає, що в разі приватизації громадянами квартир у будинку земельна ділянка як така, що входить до житлового комплексу, може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування лише об`єднанню співвласників будинку, створеному відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 року № 1521 «Про реалізацію Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». У такому разі земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і допоміжними приміщеннями є майном співвласників, які визначають порядок його використання. Нормами земельного законодавства не передбачено можливості передачі у власність чи користування окремим співвласникам багатоквартирних будинків земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний жилий будинок, або її частини.

В частині вимоги про залишення у спільному користуванні земельної ділянки, що розташована у 25-метровій водоохоронній зоні р. Радилівка суд, посилаючись на положення ст.ст.61 ЗК України та ст.ст.88,89 ВК України, дійшов висновку, що законом не передбачено передачу у користування земельних ділянок прибережних захисних смуг.

Відповідно до ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відповідність рішення суду першої інстанції вимогам ст. 263 ЦПК України.

Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" (далі - Закон №417-VIII) визначено особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, врегульовано правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

Статтею 1 Закону №417-VIII визначено, що багатоквартирний будинок - це житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Як правильно встановлено судом, будинок, у якому проживають сторони спору та є власниками квартир, в розумінні Закону №417-VIII є багатоквартирним, оскільки в ньому розташовано три квартири.

Згідно п.п 5,6 ст.1 Закону №417-VIII співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Спір між сторонами виник з приводу визначення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований їх будинок, господарські будівлі, заїзд, водогін та фруктовий сад, тобто справа стосується спільного майна багатоквартирного будинку, а отже на спірні правовідносини поширюються положення Закону №417-VIII, який є спеціальним.

Відповідно до ст.42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Як встановлено судом, рішенням виконавчого комітету Коломийської міської Ради народних депутатів № 412 від 29.12.1983 р. «Про результати обміру земель забудованих кварталів № 250,164,177,178 в м. Коломиї », зокрема додатком № 4 до рішення, за будинком АДРЕСА_5 зареєстровано за землекористувачами 1495 м.кв. земельної ділянки (том-1, а.с.30-32).

За приписами ст.5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Однак, законодавством заборонено ділити між окремими співвласниками багатоквартирного будинку земельну ділянку, на якій знаходиться будинок та прибудинкова територія з господарськими спорудами, в тому числі, й передавати в користування, на що слушно вказав суд першої інстанції.

З наведених підстав не підлягає до задоволення вимога позивачів про визначення порядку користування земельною ділянкою площею 564,2 кв.м. між позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_5 згідно з їх частками у праві власності на житловий будинок.

Згідно п.1 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників. Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників.

Статтею 9 Закону №417-VIII визначено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками.

За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Наймачі, орендарі та інші користувачі квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку можуть брати участь в управлінні багатоквартирним будинком виключно за дорученням власників таких квартир та приміщень.

Співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків (ч.1 ст.10 Закону №417-VIII).

На час розгляду спору та перегляду рішення, співвласниками багатоквартирного будинку по АДРЕСА_5 об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не створено, послуги з управління багатоквартирним будинком надавалися ТОВ «Коломия 911» згідно з договором від 01.09.2017 року (том-1, а.с.72).

Водночас до апеляційної скарги апелянтами додано копію заяви, направленої на адресу керівника Управління комунального господарства м.Коломия від 15.10.219 року, в якій ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 повідомляють про початок роботи по створенню об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_5 (том-2, а.с.104).

Така обставина судом не може бути врахована з огляду на те, що судом перевіряються обставини на час ухвалення рішення.

Проте позивачі, які об`єдналися в ОСББ не позбавлені можливості реалізувати права управителя будинку щодо землі у порядку встановленому наведеним законом та розробленим на його виконання Порядком.

Що ж до земельної ділянки, що розташована у 25-метровій водоохоронній зоні р. Радилівка, то така не може бути передана у користування позивачів, з огляду на положення ст.ст.61 ЗК України та ст.ст.88,89 ВК України, на що вірно вказав суд першої інстанції.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 16 вересня 2019 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач: Василишин Л.В.

Судді: Горейко М.Д.

Матківський Р.Й.