Провадження № 2/947/5607/19
26.11.2019 року Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючий - суддя Огренич І.В.
секретар судового засідання - Луцюк Р.П.,
Ухвалою від 11.09.2019 року провадження у справі відкрито.
До судового засідання сторони не з`явились.
Матеріали справи містять заяву представника позивача щодо розгляду справи за його відсутності, в якому також зазначено, що представник не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, повідомлявся, про причини неявки до судового засідання не сповістив, правом на надання відзиву на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 не скористався, будь-яких письмових заяв та клопотань до суду з приводу розгляду справи не надав.
Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Представник позивача в позові зазначає, що між позивачем та відповідачем 21.06.2016 року було укладено договір б/н. Відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобов`язання по наданню кредитних коштів, однак відповідачем умови договору не виконуються, порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, в зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.
Правом на подання відзиву відповідач ОСОБА_1 не скористався.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Відповідач ОСОБА_1 21.06.2016 року звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, копія якої надана позивачем до позовної заяви. З вказаного документу вбачається, що в ньому зазначені персональні дані відповідача щодо дати народження, місця проживання, реквізитів паспорту громадянина України, дата 21.06.2016 року та підпис.
Будь-яких відомостей щодо бажання відповідача отримати кредит анкета-заява не містить, відсутнє і зазначення бажаного кредитного ліміту.
Крім того, анкета-заява не містить жодних даних про те, що відповідач отримав будь-яку картку, а також строк її дії. До того ж в заяві відсутня відмітка відповідача щодо ознайомлення з Тарифами та умовами обслуговування та кредитування.
Позивачем суду надані витяги із тарифів та Умов і Правил надання банківських послуг, які також не містять підпису відповідача .
IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ
Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями ст. ст. 16, 526, 530, 536, 611, 612, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
На підтвердження заявлених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» надано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», яка підписана сторонами; розрахунок заборгованості за кредитним договором; витяг з умов та правил надання банківських послуг.
З анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг вбачається, що остання не містить будь-яких даних про суму кредиту, чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії. Вказана анкета-заява взагалі не містить ніяких даних, які б свідчили про існування кредитних правовідносин між сторонами.
Суд зазначає, що розрахунок заборгованості з 21.06.2016 року по 18.08.2019року не є первинним документом, який підтверджує укладення між сторонами 21.06.2016 року договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві.
Крім того, у матеріалах справи відсутні інші належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого відповідачу кредитного ліміту.
Таким чином, позивачем не надано доказів на підтвердження розміру наданого відповідачу кредиту, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу не є можливим, крім того заборгованість за простроченим тілом, пеня за несвоєчасність сплати боргу нараховується на заборгованість за тілом кредиту, яка складає - 0,00 грн., в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що доводи позивача щодо розміру нарахованих сум не підтверджені належними доказами.
При ухваленні рішення, суд враховує, що до аналогічного висновку дійшов Верховний Суд при ухваленні Постанови від 14.06.2018 року у справі №364/737/17, предметом розгляду якої також було стягнення заборгованості за аналогічним кредитним договором.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.
VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 158, 263-265, 273, 280-289, 354-355 ЦПК України ст. ст. 16, 526, 530, 536, 611, 612, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Огренич І. В.