Дата документу 22.11.2019
Справа № 501/3553/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2019 року м. Чорноморськ, Одеська область
Іллічівський міський суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Смирнова В.В.
за участю секретаря судового засідання Ясенчук Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чорноморськ Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу
відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна фірма «Моноліт»
предмет та підстави позову: про розірвання договору, стягнення грошових коштів
учасники справи не з`явились.
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
І. Виклад позиції заявника та представника позивача:
29.11.2019 року ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна фірма «Моноліт» (далі Відповідач), які неодноразово уточнювала та остаточно просила суд розірвати договір № 71 від 25 травня 2011 року, який було укладено між ТОВ БФ «Моноліт» та позивачкою, а також стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 212 160,00 грн., а також пеню за кожний день прострочення у розмірі трьох відсотків вартості роботи в сумі 1 1978 553,60 грн. (а.с. 1-3, 29-30, 40-42, 49-51).
В обґрунтування позовних вимог Позивачка з посиланням на норми цивільного законодавства України зазначила, що 25 травня 2011 року між нею та Відповідачем було укладено договір № 71, на підставі якого вона сплатила останньому грошові кошти в загальній сумі 212 160,00 грн. Оскільки відповідач свої зобов`язання у встановлений Договором строк не виконав, це стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою.
У судовому засіданні позивач та її представник не з`явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити (а.с. 114).
В судове засіданні представник відповідача не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнані частково, просив задовольнити позов на суму 212160,00 грн. В іншій частині позову просив відмовити. (а.с.94-98).
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
1.Відзив на позовну заяву із заявою про застосування строку позовної давності в частині стягнення пені. (а.с. 94-98);
2.Заява про забезпечення позову (а.с. 57);
3.Клопотання про залучення документів (а.с. 110).
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 10 грудня 2018 року було відкрито провадження по справі.
Ухвалою від 08.04.2019 року застосовано засоби забезпечення позову шляхом накладення арешту на суму в розмірі 12 190 713,60 грн. на банківському рахунку відповідача.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин.
25 травня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Будівельною фірмою «Моноліт» і ОСОБА_1 укладеного договір № 71 (далі Договір), відповідно до п. 1.1. якого на умовах та в порядку, визначених цим Договором, Повірений зобов`язуються від імені та за рахунок засобів. Отриманих від Довірителя, організувати будівництво квартири (будівельний № 2), розташованої на 1-му поверсі, в першій секції, загальною площею 52,00 кв.м. в будинку (будівельний 12-А) в АДРЕСА_1 . Згідно п.1.3 цього Договору планова здача будинку четвертий квартал 2013 р. Відповідно до п.4.7. Договору Довіритель має право в односторонньому порядку розірвати Договір у випадку невиконання Повіреним п.1.3 цього Договору. В такому випадку Повірений повертаю усю суму, що раніше сплачена Довірителем протягом 30-ти банківських днів з дня отримання письмової заяви від Довірителя, яке є додатком до цього Договору та його невід`ємною частиною. Згідно п. 8.7 Договору у випадках, не передбачених цим Договором, сторони керуються діючим законодавством України (а.с. 7-11).
Квитанціями від 25.05.2011 р. та 29.01.2016 р., а також платіжним дорученням від 08.04.2016 р. підтверджено внесення позивачкою згідно Договору грошових коштів в загальній сумі 212 160,00 грн. (а.с. 15).
24 вересня 2018 року ОСОБА_1 надіслала рекомендованим листом з описом та повідомленням заяву про розірвання Договору та повернення грошової суми у розмірі 212 160,00 грн., яку отримано відповідачем 28.09.2018 р. (а.с. 16-19 ).
V. Оцінка Суду.
Аналізом укладеного між сторонами Договору встановлено, що за своїм змістом він відповідає договору доручення, відносини за яким регулюється главою 68 ЦК України.
Згідно ст.1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.
Відповідно до ст. 1001 ЦК України договором доручення може бути визначений строк, протягом якого повірений має право діяти від імені довірителя.
Згідно ч.2, ч.3 ст. 1008 ЦК України довіритель або повірений мають право відмовитися від договору доручення у будь-який час. Відмова від права на відмову від договору доручення є нікчемною. Якщо повірений діє як підприємець, сторона, яка відмовляється від договору, має повідомити другу сторону про відмову від договору не пізніш як за один місяць до його припинення, якщо триваліший строк не встановлений договором.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ст. 531 ЦК України).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що Договором № 1 від 25 травня 2011 року не встановлено строк його дії, а тому зберігав свою чинність до його припинення.
Оскільки позивач ОСОБА_1 24.09.2018 року надіслала Відповідачу заяву про відмову від Договору, то з огляду на наведені вище положення діючого цивільного законодавства та зміст Договору, останній припинив свою дію через один місяць з дня повідомлення Відповідача, тобто з 28.10.2018 року.
Таким чином, договір з 28.10.2018 року є розірваним, а сплачені позивачкою на виконання договору грошові кошти в загальній сумі 21 2160,00 грн. підлягають поверненню.
Щодо стягнення пені за невиконання умов договору в сумі 11 978 553,60 грн. суд приходить до висновку про необґрунтованість вказаних вимог, в зв`язку з чим в цій частині позову слід відмовити, виходячи з наступного.
Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до п. 1.3. Договору строк виконання зобов`язань встановлений четвертий квартал 2013 року.
Відповідно до ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.
Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Згідно ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Відповідно до ч.1 ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).
Згідно ч.4 ст. 257 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові.
Оскільки Відповідачем заявлено про застосування позовної давності, суд залишає вимоги про стягнення пені без задоволення.
З цих підстав, керуючись статтями 3-5, 7, 10, 13, 19, 258, 339-342, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна фірма «Моноліт» про стягнення коштів - задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Повний текст рішення складено та підписано 22 листопада 2019 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна фірма «Моноліт», ідентифікаційний код юридичної особи 31428820, місцезнаходження юридичної особи: 68000, Одеська область, місто Чорноморськ, вулиця Паркова, будинок 48.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області Смирнов В.В.