Ухвала

14 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 346/2764/15-ц

провадження № 61-14799ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 липня 2018 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 13 червня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені,

встановив:

31 липня 2019 року представник ОСОБА_1 звернувся до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на заочне рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області

від 19 липня 2018 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду

від 13 червня 2019 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відповідно до вимог якої касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що копію повного тексту оскаржуваної постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 13 червня 2019 року нею було отримано 01 липня

2019 року, що підтверджується копією поштового конверту зі штрихкодовим ідентифікатором 365 та роздруківкою із сайту Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштового відправлення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено із поважних причин, він підлягає поновленню.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Заявник заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру, посилаючись на те, що опинилася у вкрай скрутному матеріальному становищі, оскільки тривалий час була безробітною та не мала інших джерел доходів, на її утриманні перебуває донька віком 14 років та вона здійснює догляд за своїм батьком інвалідом I групи.

На підтвердження вказаної обставини до клопотання додано відомості

з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 14 травня 2019 року № 64975, копію довідки Департаменту соціальної політики Коломийської міської ради від 25 березня 2019 року, копію трудової книжки, копію свідоцтва про народження доньки, копію посвідчення батька про інвалідність I групи.

Дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що відсутні підстави звільняти ОСОБА_1 від сплати судового збору

з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру суд бере до уваги, що наведені заявником доводи не підтверджені належними доказами, які б свідчили про неможливість сплати судового збору, зокрема доказів про доходи чи їх відсутність за 2019 рік, оскільки заявником надані лише дані про її дохід за 2018 рік.

Констатація заявником скрутного матеріального становища без надання доказів на підтвердження цих обставин не може вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, що узгоджується із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За таких обставин, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

А відтак, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, оскільки до касаційної скарги не додано документи на підтвердження сплати судового збору.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Публічне акціонерне товариство «Укриббанк» звернулося до суду з позовом у червні 2016 року.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення з позовом), ставка судового збору за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Частиною першою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено, що з 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата складає 1 378, 00 грн.

Оскільки заявником оскаржується судове рішення щодо стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 22954, 93 доларів США (що еквівалентно 482190, 36 грн) та пені у сумі 6250,72 грн розмір судового збору за подання цієї касаційної скарги становить 14 653, 20 грн (488441,08 грн ? 1,5% ? 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102, символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження заочного рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області

від 19 липня 2018 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 13 червня 2019 року.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру за подання касаційної скарги на заочне рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 липня 2018 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 13 червня 2019 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 липня 2018 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 13 червня 2019 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов