Ухвала

Іменем України

20 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 640/8724/15-ц

провадження № 61-20300ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Курило В. П.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2015 року за нововиявленими обставинами в справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради, Комунального підприємства «Харківське міське БТІ», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції про визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Київський районний суд м. Харкова від 12 жовтня 2015 року позов ОСОБА_2 задовольнив. Визнав недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 11 липня 2008 року серії НОМЕР_1 , видане Головою Київської районної у м. Харкові ради, про право власності ОСОБА_1 на житловий будинок літ. «А-2», загальною площею 1 513 кв. м, житловою площею 256,1 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Скасував державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок літ. «А-2», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2015 року за нововиявленими обставинами.

Заява мотивована тим, що задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із встановлених у справі обставин, які свідчать про те, що 03 червня 2008 року Виконавчим комітетом Київської районної у м. Харкові ради прийнято рішення № 100-8, яким затверджено акт державної приймальної комісії від 25 березня 2008 року про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом двоповерхового житлового будинку літ. «А-2», загальною площею 1 513 кв. м, житловою площею 256,1 кв. м, по АДРЕСА_1 . Запропоновано йому та ОСОБА_2 звернутися до Комунального підприємства «Харківське міське БТІ» щодо оформлення свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок. Він та ОСОБА_2 звернулися до Комунального підприємства «Харківське міське БТІ», але свідоцтво про право власності на вказаний будинок було видано лише на його ім`я. Ці підстави, що були встановлені судом стали підставою для визнання недійсним свідоцтва від 11 липня 2008 року про право власності ОСОБА_1 на житловий будинок літ. «А-2», загальною площею 256,1 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 29 січня 2019 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова в справі № 638/15915/17 за його позовом до Харківської міської ради (як правонаступника Київської районної у м. Харкові ради) визнано незаконним та скасовано положення п. 2 рішення Виконавчого комітету Київської районної у м. Харкові ради від 03 червня 2008 року № 100-8 «Про затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку літ. «А-2» по АДРЕСА_1 » в частині зобов`язання ОСОБА_2 звернутися до Комунального підприємства «Харківське міське БТІ» з питанням про оформлення права власності на житловий будинок літ. «А-2» по АДРЕСА_1 . 12 березня 2019 року вказане судове рішення в справі № 638/15915/17 набрало законної сили. Вважає, що рішення суду від 29 січня 2019 року в справі № 638/15915/17 є істотною для правильного вирішення спору обставиною, що не була відома учасникам судового розгляду в справі № 640/8724/15-ц, яка свідчить про неправильне вирішення справи. Також вважає, що ОСОБА_2 у справі № 640/8724/15-ц не може бути власником (не має ані речових, ані майнових прав) будь-якої частки вказаного будинку, тому, враховуючи вимоги частини першої статті 393 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), не має права оскаржувати акти індивідуальної дії органів місцевого самоврядування відносно до інших власників спірного будинку, у зв`язку з чим її позов задоволенню не підлягає.

Київський районний суд м. Харкова ухвалою від 27 серпня 2019 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 08 травня 2019 року, в задоволенні заяви відмовив.

08 листопада 2019 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву про перегляд рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2015 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 січня 2019 року ОСОБА_2 позбавлено права на звернення до реєстратора речових прав на нерухоме майно. Будь-яких документів, які засвідчують право власності ОСОБА_2 , яке б існувало, або може виникнути у майбутньому, на будь-які частини будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 позивачем не надано, вони взагалі відсутні. Відповідно до пункту 1 статті 393 ЦК України ОСОБА_2 є неналежним позивачем у справі про визнання недійсними документів на право власності на нерухоме майно відповідачів.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2015 року за нововиявленими обставинами, дійшов правильного висновку про те, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими обставинами у розумінні вимог статті 423 ЦПК України. Крім того, обставини, на які посилається ОСОБА_1 , як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, не є тими обставинами, які могли б спростувати факти, покладені в основу судового рішення, вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення та не входять до предмета доказування.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків судів, правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2015 року за нововиявленими обставинами в справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради, Комунального підприємства «Харківське міське БТІ», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції про визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. П. Курило