Справа № 454/4120/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2019 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Свитазівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування-,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулась в суд до Свитазівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування з наступних підстав:

14 листопада 2002 року померла тітка позивача ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 501203. Оскільки інших родичів в неї не було, вона була похоронена позивачем і нею ж встановлений їй надмогильний пам'ятник.

Після смерті тітки відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку площею 1,31 га без конкретного визначення зовнішніх меж, що розташована на території Свитазівської сільської ради та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Сертифікату на земельну частку (пай) серія ЛВ № 0146080 від 29.10.1996 року, виданий на дівоче прізвище ОСОБА_3. З таким ім'ям вона була працевлаштована на роботу в колгосп з внесенням в списки на розпаювання землі.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, де вказано, що прізвище ОСОБА_3 змінено на ОСОБА_2.

Заповіт на спадкове майно не посвідчувався. Інших спадкоємців після смерті тітки немає.

Оскільки за життя тітка позивача не закінчила процедури приватизації належної їй земельної ділянки та не отримала Державного акту на земельну ділянку, успадкувати її у нотаріальному порядку ОСОБА_1 не має змоги.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибула однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

В судове засідання представник Свитазівської сільської ради не прибув, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, та те що позовні вимоги визнає та просить задоволити.

Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав:

Відповідно до ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельну ділянку, зокрема, на підставі прийняття спадщини.

Згідно п.1 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до Свідоцтва про смерть вбачається, що тітка позивача ОСОБА_2 померла 14.11.2002 року про що зроблено відповідний актовий запис №22 та видано свідоцтво серії І-СГ №501203.

На підставі вище наведеного суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН код НОМЕР_1) право власності на земельну ділянку площею 1,31 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Свитазівської сільської ради Сокальського району Львівської області згідно сертифікату на прізвище ОСОБА_3 серія ЛВ № 0146080 від 29.10.1996 року в порядку спадкування після смерті тітки ОСОБА_4, яка померла 12.1 1.2002 року.

На підставівикладеного, керуючисьст.ст. 12, 76 - 81, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН код НОМЕР_1) право власності на земельну ділянку площею 1,31 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Свитазівської сільської ради Сокальського району Львівської області згідно сертифікату на прізвище ОСОБА_3 серія ЛВ № 0146080 від 29.10.1996 року в порядку спадкування після смерті тітки ОСОБА_2, яка померла 12.11.2002 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцятиднів з дня проголошення рішення.

Головуючий: О. А. Веремчук