Справа № 350/1996/18
Номер провадження 2/350/54/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Калиній Г.В.

з участю секретаря судового засідання Юречко Т.Б.

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на сторні позивача ОСОБА_1

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Нижньструтинська сільська рада та ОСОБА_1, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою судді Рожнятівського районного суду від 01 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без призначення підготовчого судового засідання. Цією ж ухвалою було надано строк для подання відповідачкою відзиву на позов.

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування належним йому житловим будинком, який знаходиться у АДРЕСА_1

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він є власником житлового будинку який знаходиться у АДРЕСА_2. Вказаний житловий будинок з господарськими спорудами належить йому на підставі договору дарування домоволодіння від 15 грудня 2015 року. У цьому будинку, прописана та проживає його мати ОСОБА_1 Крім того, там зареєстрована, але фактично не проживає відповідачка. Остання вже понад два роки в житловому будинку не з'являється, участі в його утриманні не приймає, її особисті речі там відсутні і її місцезнаходження на даний час йому не відоме.

У зв'язку з тим, що відповідачка добровільно з будинку не виписалася, він змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

У судове засідання позивач не з»явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує з наведених у позовній заяві підстав.

Третя особа ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що зареєстрована та проживає у житловому будинку, який знаходиться у АДРЕСА_2. Раніше цей будинок належав їй, але у грудні 2015 року вона подарувала його своєму синові ОСОБА_2 У цьому будинку зареєстрована, але фактично не проживає відповідачка, яка доводиться її дочкою. Остання не проживає у будинку більше двох років, добровільно покинула житло, виїхала на роботу за корндон. Додому приїзджала у лютому 2017 року. Не надає їй будь-якої матеріальної допомоги. Через реєстрацію відповідачки у будинку вона не може отримати субсидію на опалення, а пенсії на ліки і на комунальні послуги їй не вистачає.

Представник третьої особи - Нижньострутинської сільської ради, у судове засідання не прибула, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає.

Відповідачка відзив на позов до суду не подавала, хоч належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи через оголошення на сайті суду. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути за наявними у справі матеріалами у відсутності відповідачки.

Вислухавши третю особу та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Позивач є власником житлового будинку, який знаходиться у АДРЕСА_2, Рожнятівського району, Івано-Франківської області, що підтверджується копією договору дарування домоволодіння від 15 грудня 2015 року та копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 49940477 від 15 грудня 2015 року (а. с. 9, 10).

У належному позивачу будинку, зареєстрована ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - його сестра, яка там не проживає більше одного року. Комісією сільської ради встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на роботі у Чехії, що підтверджується довідкою № 1311, виданою Нижньострутинською сільською радою 01 листопада 2018 року, та Актом обстеження матеріально - побутових умов проживання № 401 від 27 вересня 2018 року (а. с. 22, 23).

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, який знаходиться у АДРЕСА_2 Рожнятівського району, Івано-Франківської області. У будинку зареєстрована відповідачка, як член його сім'ї, проте там не проживає більше одного року, оскільки перебуває на роботі за межами України.

З оглянутих у судовому засідання матеріалів цивільної справи номер 350/390/15-ц, номер провадження 2/350/392/2015, вбачається що ОСОБА_1 (яка на той час була власником домоволодіння), раніше зверталася з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом у домоволодінні № АДРЕСА_2. Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено за його безпідставністю, оскільки судом було встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 не проживала у будинку відповідачки з поважних причин, у зв'язку з перебуванням на роботі за межі України.

За змістом статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 13 зазначеного Кодексу, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ч. 4 ст. 82 зазначеного кодексу, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлене наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.

За змістом ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік.

За змістом ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на житло внаслідок відсутності понад встановлені строки проводиться у судовому порядку.

Позивач просить визнати відповідачку такою, що втратила право на проживання та зняти її з реєстрації у належному йому житловому будинку посилаючись на те, що вона там не проживає понад один рік без поважних причин. Однак з Акту обстеження метаріально-побутових умов, складеного комісією Нижньострутинської сільської ради вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на роботі за межами України у Республіці Чехія. Зважаючи на такі обставини, а також приймаючи до уваги обставини, встановлені у рішенні Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2015 року, суд вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами відсутність відповідачки у належному йому житловому будинку понад встановлені строки без поважних причин. У зв'язку з цим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки не встановлені підстави втрати права на користування житлом, встановлені ч. 2 ст. 405 ЦК України.

Керуючись статтями 259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Нижньострутинська сільська рада та ОСОБА_1, про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом відмовити, за його безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Калиній