Рішення набрало чинності "___"_________20____р. Справа № 665/892/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2019 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої - судді Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко Л.Г.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом у якому вказує, що він є власником житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Даний будинок належить йому на підставі акту передання будинку переселенцю від 14.02.1992 року. Вказаний житловий будинок зареєстровано в каховському БТІ та видано реєстраційне посвідчення на ім`я позивача.

На даний час позивач вирішує питання з приводу розпорядження даним будинком та внесення даних про право власності до відповідного реєстру. При зверненні до державного реєстратора із заявою про здійснення державної реєстрації, ОСОБА_2 було відмовлено у здійсненні реєстрації права власності, оскільки наданий ним Акт не є правовстановлюючим документом на майно.

З огляду на те, що на даний час його право власності на житловий будинок не визнається, та з урахуванням того, що в позасудовому порядку вирішити дане питання можливості ОСОБА_2 не має, звернувся до суду з даним позовом та просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та побудовами, який розташований по АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні представник позивача за дорученням про надання безоплатної правової допомоги адвокат Кушнеренко Т.В. заявлені позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені у позові. Просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області, будучи належним и чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_2 та розгляд справи за відсутності представника селищної ради.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч.2 ст. 16 ЦК України, передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі Акту передання будинку переселенцю від 14.02.1992 року, укладеного між ним та директором радгоспу ім.. Ілліча Чаплинського району Херсонської області отримав у власність житловий будинок з господарськими будівлями та прибудовами, розташований по АДРЕСА_2 .

На підставі вказаного Акту, 29 січня 1993 року Каховським БТІ було зареєстровано право власності ОСОБА_2 на вказаний житловий будинок та видано реєстраційне посвідчення.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області від 29.11.2018 року №113 змінено нумерацію будинків, по АДРЕСА_2 , яка після перейменування вулиць отримала назву Меліораторів, зокрема змінено адресу садиби ОСОБА_2 з №16 а на №24.

З копії технічного паспорту житлового будинку, вбачається, що спірний будинок в дійсності є відокремленим житловим будинком, який розташовано по АДРЕСА_1 та виготовлений на замовлення ОСОБА_2 .

З копії паспорту громадянина України, виданого ОСОБА_2 вбачається, що місце реєстрації позивача по АДРЕСА_3 було анульовано та зареєстровано місце проживання по АДРЕСА_1 .

З відповіді державного реєстратора від 21.03.2019 року на заяву позивача щодо реєстрації права власності, вбачається, що ОСОБА_2 було відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок з тих підстав, що документи подані для проведення державної реєстрації прав не відповідають вимогам, встановленим Законом, що перешкоджає ОСОБА_2 здійснити своє право власності щодо будинку.

Позивач, з метою захисту свого права звернувся до суду з відповідним позовом та його право підлягає захисту, виходячи з наступного.

До 01.01.2013 року виникнення права власності на нерухоме майно не пов`язувалося з його державною реєстрацією. Державна реєстрація здійснювалася за фактом права власності, яке вже виникло.

Надані позивачем докази свідчать, що будинок був отриманий ним в 1992 році на підставі відповідного акту про передачу житлового будинку переселенцю згідно з переселенським квитком.

На той час діяли норми Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1966 року.

Зі змісту даної інструкції слідує, що акти про передачу будинків у власність переселенцям при наявності рішень про це виконкомів районних Рад депутатів трудящих і довідок фінансових відділів про остаточний розрахунок переселенця за одержану будівлю, нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу будинків та рішення суду про визнання угоди про відчуження будинку, складеної з порушенням встановленої законом форми, дійсною є самостійними правовстановлюючими документами (п. 9, 18, 21 Додатку №1 до Інструкції).

Отже отримання житла переселенцем на підставі відповідного акту є самостійною підставою набуття права власності на житло, тому вказаний будинок перейшов у власність позивача як переселенцю на підставі акту про передачу будинку, затвердженого рішенням виконавчого комітету місцевої ради та відомостей попереднього власника про остаточний розрахунок переселенця за одержану будівлю.

Саме вказані факти дають підстави для висновку про отримання позивачем спірного будинку у власність, при цьому, втрата в подальшому чинності нормативних актів, які передбачали можливість реєстрації за переселенцями житлових будинків на підставі описаних вище документів, не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог про визнання за позивачем права власності на будинок, оскільки на час отримання його позивачем вказані норми діяли та наявні в позивача правовстановлюючі документи були достатніми для реєстрації його права власності на житловий будинок.

Крім того, здійснивши державну реєстрацію в КП «Каховське БТІ» права власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , який ОСОБА_2 отримав у власність на підставі Акту від 14.02.1992 року, держава цим самим визнала право власності позивача на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, як таке, що виникло на не заборонених законом підставах.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 392 ЦК України передбачає можливість визнання права власника майна і в тому разі, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами або підлягає сумніву.

Вказані обставини у комплексі з відсутністю заперечень проти позову у відповідача та визнання ним відповідних фактів щодо передачі будинку позивачу і з врахуванням принципу справедливості вказують на необхідність задоволення позову визнання за позивачем права власності на спірний житловий будинок з допоміжними будівлями та спорудами на підставі акту про передачу будинку, затвердженого рішенням виконавчого комітету місцевої ради та відомостей попереднього власника про остаточний розрахунок переселенця за одержану будівлю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та побудовами, який розташований по АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до Херсонського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко