РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/3262/19

Провадження № 22-ц/4815/1027/19

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 10 червня 2019 року (постановлену у складі судді Кучиної Н.Г.) у справі за клопотанням ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по справі № 569/3262/19 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову до суду, -

в с т а н о в и в :

27 березня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Клопотання мотивовано тим, що 14 березня 2019 року Рівненським міським судом постановлено ухвалу про забезпечення позову в справі № 569/3262/19, якою накладено заборону відчуження нерухомого майна, що їй належить, а саме: квартиру загальною площею 87,0 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , номер об`єкта в РПВН: 17508058, будівлю, літ. "Р-2", не об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 41,3 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер: НОМЕР_1 , цільове призначення: для обслуговування виробничих приміщень, номер 22687588, будівлю, літ. "П-2", не є об`єктом житлової нерухомості, загальною площею 446,9 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер: НОМЕР_2 , цільове призначення: для обслуговування виробничих приміщень, номер об`єкту в РПВН: 12300856, в межах суми заявлених позовних вимог.

Вказує, що майно, на яке накладено заборону відчуження є її особистою приватною власністю, згідно ст. 57 СК України, та не може забезпечувати позов ОСОБА_1 , оскільки вона немає боргових зобов`язань перед ним.

Просила зняти заборону відчуження належного їй нерухомого майна: квартири в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; номер об`єкта в РПВН:17508058; земельної ділянки в АДРЕСА_2 , кадастровий номер НОМЕР_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; будівлі, літ. "П-2" в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; номер об`єкта в РПВН:12300856; будівлі, літ. "Р-2" в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:01; номер об`єкта в РПВН:22687588.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 червня 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано необґрунтованістю поданого клопотання. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявний спір майнового характеру, відповідачка має реальну можливість розпорядитися належним їй нерухомим майном та відчужити його, що в подальшому унеможливить виконання рішення суду.

25 червня 2019 року та 19 липня 2019 року ОСОБА_2 подала до суду одинакові апеляційні скарги, у яких вона просить скасувати ухвалу місцевого суду та зняти заборону відчуження належного їй нерухомого майна.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснила, що це є одна апеляційна скарга.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Позивач не обґрунтував того, яким чином не застосування заходів забезпечення позову унеможливить чи ускладнить виконання рішення суду.

Майно, на яке накладено заборону відчуження є її особистою власністю та не є предметом правовідносин з позивачем.

Оскаржувана ухвала суду постановлена без виклику сторін та з порушенням встановлених ст. 158 ЦПК України строків розгляду.

17 та 31 липня 2019 року ОСОБА_1 подав відзиви на апеляційну скаргу у яких покликається на законність рішення суду.

Вказує, що постановою Рівненського апеляційного суду від 07 травня 2019 року залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського міського суду від 14 березня 2019 року про забезпечення позову, а ухвалою Верховного Суду від 20.06.2019 року у відкритті касаційного провадження на вказану постанову апеляційного суду відмовлено.

Фактично ОСОБА_2 намагається знову оскаржити постанову Рівненського апеляційного суду від 07 травня 2019 року.

ОСОБА_2 хоче скасувати заходи забезпечення позову, після перегляду правомірності їх застосування у апеляційному та касаційному порядку.

При обрані способу забезпечення позову, судом враховано їх відповідність предмету позовних вимог.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, як і при розгляді вказаної заяви про скасування вжитих заходів, обґрунтованість позовну не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження під час розгляду спору по суті.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Судом встановлено, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2019 року задоволено частково заяву ОСОБА_1 про забезпечення позву та накладено заборону на відчуження нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 , іпн. НОМЕР_3 , а саме: квартиру загальною площею 87,0 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , номер об`єкта в РПВН: 17508058, будівлю, літ. "Р-2", не об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 41,3 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер: НОМЕР_1 , цільове призначення: для обслуговування виробничих приміщень, номер 22687588, будівлю, літ. "П-2", не є об`єктом житлової нерухомості, загальною площею 446,9 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер: НОМЕР_2 , цільове призначеня: для обслуговування виробничих приміщень, номер об`єкту в РПВН: 12300856, в межах суми заявлених позовних вимог.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 07 травня 2019 року відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_2 та залишено ухвалу Рівненського міського суду від 14 березня 2019 року без змін (а.с. 117-118).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості перебуває на розгляді у Рівненському міському суд.

Потреба у застосуванні заходів забезпечення позову у справі не відпала, оскільки справа не розглянута судом.

Інших причин для скасування заходів забезпечення позову судом не встановлено.

У практиці ЄСПЛ, в тому числі у справах: "Stretch проти Сполученого Королівства" від 24 червня 2003 року, "Sporrong and Lonnroth проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Gashi проти Хорватії" від 13 грудня 2007 року, визначені критерії, які слід оцінювати щодо сумісності заходів втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого Протоколу, а саме: чи вважається втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи вважається такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним до визначених цілей.

Оскільки на розгляді у Рівненському міському суді перебуває спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення з останньої заборгованості за договором позики в сумі 1439989,7 грн, застосовані судом заходи забезпечення позову спрямовані на забезпечення виконання рішення суду, після його ухвалення та є співмірними заявленим позовним вимогам.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 10 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 09 серпня 2019 року.

Головуючий-суддя С.С. Шимків

Судді: С.В. Боймиструк

С.О. Гордійчук