Справа № 310/2702/19
РІШЕННЯ

Іменем України

29 листопада 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді Крамаренка А.І.

при секретарі Олійник Н.М.

за участю: представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, є інвалідом першої групи «Б» та потребує постійної сторонньої допомоги.

Вказує, що вона одержує пенсію по інвалідності у розмірі 1497 грн. Враховуючи стан її здоров, а також те, що значна частина пенсії на даний час витрачається на лікування, їй не вистачає коштів для забезпечення належного рівня проживання.

Отже вона є непрацездатною особою і на даний час потребує матеріальної допомоги, тому змушена звернутися до суду з позовом і просить стягнути на її користь з ОСОБА_2 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити. Пояснив, що на даний час він доглядає свою матір і отримує компенсацію за надані соціальні послуги в сумі 200 грн., інших доходів не має. Окрім того зазначив, що позивач отримала інвалідність внаслідок зловживання алкогольними напоями, що й стало причиною дорожньо-транспортної пригоди та розірвання шлюбу між сторонами. На даний час позивач проживає разом з ним та його матір`ю в квартирі АДРЕСА_1 .

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наданих до суду документів видно, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом першої групи «Б».

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28.12.2018 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірваний.

За довідкою Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області ОСОБА_3 отримала дохід у вигляді пенсії по інвалідності за період з вересня 2018 року по лютий 2019 року у розмірі 7685,40 грн.

За положеннями частин другої-четвертої статі 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, хто є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, хто досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу - якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення.

Таким чином право на утримання (аліменти) має зазначена вище непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність складає з 1 січня 2019 року - 1497 грн., з 1 липня 1564 грн., а з 1 грудня 1638 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що на час звернення до суду позивач ОСОБА_3 отримувала пенсію по інвалідності в розмірі 1497 грн., її доходи забезпечували їй прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України.

Разом з тим, згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення виконкому Бердянської міської ради від 29.09.2019 року, ОСОБА_2 отримує компенсацію фізичній особі, яка надає соціальні послуги ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 200,70 грн. на місяць.

Відсутність інших доходів у ОСОБА_2 підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 03.10.2019 року, що свідчить про відсутність у нього можливості надавати матеріальну допомогу.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-80, 259, 263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. І. Крамаренко