ЄУН № 336/2482/17
пр. № 2/336/37/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Суркової В.П.,

при секретарі Аксьоновій О.А.,

з участю представника

позивача адвоката ОСОБА_1 ОСОБА_2,

представника

відповідача адвоката ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу 336/2482/2018, провадження № 2/336/37/2019 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду із вказаним позовом, який уточнила у процесі розгляду справи, просить стягнути з відповідача на свою користь вартість ? частини автомобіля Chevrolet Lacetti, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 у сумі 79397,55 грн. та понесені судові витрати у розмірі 3500 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 27.09.1996 року по 28.03.2017 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу за спільні кошти придбали автомобіль Chevrolet Lacetti, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який був зареєстрований на імя відповідача.

02.02.2017 року відповідач без її згоди та відома перереєстрував вказаний автомобіль на свою сестру ОСОБА_6 зі зміною державного номеру на АР1443ЕВ. Дійсна вартість автомобіля згідно висновку товарознавчої експертизи від 07.03.2018 року становить 158795,10 грн.

В судовому засіданні позивач та її представник адвокат ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги з підстав, викладених в уточненій позовній заяві, просили про його задоволення.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_3 заперечував проти задоволення позову з підстав його необґрунтованості та пояснив, що його довіритель придбав автомобіль Chevrolet Lacetti, 2008 року за свої особисті кошти, які він виручив від продажу належного йому автомобіля ВАЗ 2108 випуску, грошових коштів, які позичив у своєї сестри ОСОБА_6 та від здійснення робот по ремонту інших автомобілів і їх продажу. Крім того, вважає, що автомобіль був проданий в інтересах сімї, оскільки виручені грошові кошти були витрачені на погашення заборгованості за комунальні послуги та стоматологічні послуги, надані ОСОБА_5

Заслухавши пояснення учасників справи, доводи їх представників, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 29.09.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖС № 294536, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківської рай адміністрації м. Запоріжжя.

28.03.2017 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЖС № 119948, виданого Шевченківським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Під час шлюбу 07 вересні 2011 року сторони придбали автомобіль Chevrolet Lacetti NF19B, 2008 року випуску, державний номерний знак АР7492CВ, який був зареєстрований на імя відповідача.

02.02.2017 року відповідач без згоди позивача продав автомобіль Chevrolet Lacetti своїй сестрі ОСОБА_6, державний номерний знак був змінений на АР1443ЕВ.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 39 від 07.03.2018 року, ринкова вартість автомобіля Chevrolet Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску станом на 03.03.2018 року становить 158795,10 грн.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обовязків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола обєктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11).

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї.

Аналізуючи наведені норми закону, суд дійшов висновку, що придбаний сторонами під час шлюбу автомобіль Chevrolet Lacetti, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, є обєктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу шляхом стягнення з відповідача грошової компенсації ринкової вартості 1/2 частини цього автомобіля, що становить 79,397,55 грн.

Всупереч вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів придбання спірного автомобіля за свої особисті кошти суду не надано.

Відповідно до ст. ст. 137, 139, 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 3900 грн., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2200,00 грн., витрат на залучення експерта 900 грн., судовий збір 800 грн., що підтверджується договором про надання юридичних послуг від 23.05.2017 року, розрахунком наданих адвокатом послуг від 26.10.2018 року, ордером на надання правової допомоги від 10.01.2019 року, квитанцією № 48 від 03.03.2018 року, квитанцією від 08.05.2017 року, квитанцією від 06.06.2017 року.

Керуючись ст. ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 372 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 137, 139, 141, 258, 259, 263- 265, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 з до ОСОБА_9 про поділ майна подружжя задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4), грошову компенсацію вартості ? частини автомобіля Chevrolet Lacetti, 1796, державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску у розмірі 79397,55 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4), судові витрати у розмірі 3900 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 15.01.2019 року.

Суддя В.П. Суркова