Справа № 743/1642/18
Провадження № 2/743/15/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді СТАШКІВА В.Б.,

за участю секретаря судового засідання НЕРУС Н.І.,

учасники справи : позивач ОСОБА_6., його представник ОСОБА_1,

відповідачка ОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду справу

за позовом ОСОБА_6

до ОСОБА_2

про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном

шляхом зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі.

ОСОБА_6. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому на підставі ст.ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», просив усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

Обґрунтовує позов тим, що:

- він являється власником вказаного житлового будинку;

- за вказаною адресою зареєстрована ОСОБА_2;

- ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 01.05.2018 року та відмовляється знятися з реєстрації за вказаною адресою, в добровільному порядку, що створює йому перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю.

В судовому засіданні:

- позивач ОСОБА_6. та його представник ОСОБА_1 позов підтримали, з підстав вказаних в ньому. При цьому, позивач ОСОБА_6. визнав, що з ОСОБА_2, на час реєстрації останньої за вказаною адресою, вони проживали спільно та вели спільне господарство. З квітня-травня 2018 р. вони спільно не проживають з відповідачкою. Остання добровільно не знімається з реєстраційного обліку;

- відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала. В той же час. визнала, що на час її реєстрації за вказаною адресою, вони з позивачем проживали спільно та вели спільне господарство. Раніше, вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 у матері, де проживає з квітня 2018 р.. Проте, за вказаною адресою не може зареєструватися, так як мати не має правовстановлюючих документів на будинок.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_6. являється власником житлового будинку, з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1, що стверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 20.03.2017 р., укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3. та посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, Витягом № 82840767 від 20.03.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності;

- за адресою АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_3 з 21.03.2017 р., ОСОБА_2 з 12.05.2017 р. та з того ж часу їх спільна дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується даними будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають за даною адресою, та довідками виконавчого комітету Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 10.10.2018 р. № 3200 та від 11.12.2018 р. № 803/03-15;

- відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 у вказаному будинку, за місцем реєстрації, не проживають з 01.05.2018 року і по теперішній час, що стверджується комісійним актом від 10.10.2018 р. депутата Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області;

- відповідач ОСОБА_2 фактично проживає, без реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 що стверджується довідкою Тарасо-Шевченківського старостинського округу Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 24.11.2018 № 194/03-03.

Сторонами визнається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2, на час реєстрації останньої за вказаною адресою, проживали спільно та вели спільне господарство.

Відповідачі по справі ОСОБА_2 не надала будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 чинить їй перешкоди у користуванні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1.

Джерела права застосовані (не застосовані) судом.

Ч. 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про:

1) позбавлення права власності на житлове приміщення;

2) позбавлення права користування житловим приміщенням;

3) визнання особи безвісно відсутньою;

4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог:

1) про позбавлення права власності на житлове приміщення;

2) про позбавлення права користування житловим приміщенням;

3) про визнання особи безвісно відсутньою;

4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Оцінка суду.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та наведені норми права, виходячи з того, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а позивач не заявляв вимог про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила проживання житловим будинком за адресою АДРЕСА_1, тим більше, що відповідачка ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 1 травня 2018 р., тобто менше ніж 1 рік, суд знаходить, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом зняття з реєстраційного обліку слід відмовити.

Керуючись ст.ст.15, 16, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК УРСР, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 12, 76, 259, 263, 265, 273, 280-282, 288, 289 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом зняття з реєстраційного обліку - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ріпкинський районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

ПОЗИВАЧ : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5,

місце реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

ВІДПОВІДАЧКА : ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6

народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2.

Головуючий В.Б. Сташків

Текст рішення виготовлено та

підписано 8 січня 2019 року.