Справа № 473/3207/18
РІШЕННЯ

іменем України

"16" серпня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Ротар М.М., при секретарі судового засідання Сиверин Л.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Приватний нотаріус Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Плющ Світлана Володимирівна про визнання частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності

встановив:

в серпні 2018 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив визначити частки померлого ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на домоволодіння та земельну ділянку, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 25 серпня 1971 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 набули права спільної власності на домоволодіння розташоване по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом № НОМЕР_1 про право особистої власності на домоволодіння видане Вознесенським міським відділом комунального господарства 25.08.1971 року.

05 березня 1993 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 набули право спільної власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0998 га. цідьове призначення: для обслуговування житлового будинку, що підтверджується державним актом про право приватної власності на землю, виданим Вознесенською міською Радою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина до складу якої увійшло, зокрема, право на частину спірного домоволодіння та частину спірної земельної ділянки, що належало спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилося внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ЦК України позивач ОСОБА_3 прийняв спадщину, шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Звернувшись до нотаріуса за видючою, свідоцтва про право па спадщину на нерухоме майно, позивач отримав фактичну відмову у його видачі у зв`язку із тим, що невизначено розмір частки спадкодавця ( ОСОБА_4 ) успірному майні.

Ухвалою суду від 29 серпня 2018 року було відкрито провадження по справі. Справа була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2018 року витребувана спадкова справа, що була заведена після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

01 листопада 2018 року позовні заяву було залишено без руху для усунення недоліків, в порядку ч.11 ст.187 ЦПК України.

Ухвалою суду від 05 листопада 2018 року розгляд справи був продовжений.

14 листопада 2018 року провадження у справі було зупинено до залучення до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 24 травня 2019 року провадження у справі поновлено та допущено процесуальне правонаступництво особи, яка вибула зі спірних правовідносин ОСОБА_3 , залучено до участі у справі у якості позивача його правонаступника ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 05 серпня 2019 року витребувана у КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» інвентарна справа по будинку АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник не з`явилися, на адресу суду надіслали заяви, в якій просили розгляд справи здійснювати у їх відсутності позовні вимоги підтримали.

Відповідач в судове засідання не з`явилася. Згідно заяви, що надіслала на адресу суду, просила розглянути справу за її відсутності. Не заперечувала проти задоволення позовних вимог .

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні було встановлено, що 25 серпня 1971 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 набули права спільної власності на домоволодіння розташоване по АДРЕСА_1 . Зазначене підтверджується свідоцтвом №961 про право особистої власності на домоволодіння видане Вознесенським міським відділом комунального господарства 25.08.1971 року, зареєстрованого в Вознесенському міському бюро технічної інвентаризації 27серпня 1971 року №5147.

05 березня 1993 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 набули право спільної власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0998 га. цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, що підтверджується державним актом про право приватної власності на землю, виданим Вознесенською міською Радою 05 березня 1993 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, про що в Книзі реєстрації смертей 04.01.2011 року зроблено відповідний актовий запис за №6. Зазначене підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.01.2011 року серії НОМЕР_2 .

Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина до складу якої увійшло, зокрема, право на частину спірного домоволодіння та частину спірної земельної ділянки, що належало спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилося внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ЦК України після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв його син ОСОБА_3 . Ця обставина підтверджується матеріалами спадкової справи, яка знаходиться у Приватного нотаріуса Вознесенською міського нотаріального округу Миколаївської області Плющ С.В.. (номер спадкової справи у спадковому реєстрі №51127565; номер у нотаріуса №16/2011).

Звернувшись до нотаріуса за видачею свідоцтва про право па спадщину на нерухоме майно, спадкоємець ОСОБА_3 отримав фактичну відмову у його видачі у зв`язку із тим, що невизначено розмір частки спадкодавця ОСОБА_4 успірному майні. Ця обставина підтверджується роз`ясненням діючого законодавства №92/02-14 від 18 липня 2013 року виданого приватним нотаріусом Вознесенською міського нотаріального округу Миколаївської області Плющ С.В.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 . Спадкоємцем за заповітом є його син ОСОБА_1 , який прийняв спадщину шляхом подання до приватного нотаріуса Миколаївського нотаріального округу Миколаївської області заяви про прийняття спадщини. На підставі заяви спадкоємця 25.04.2019 року була заведена спадкова справа.

Згідно положень Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України).

При цьому, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що передбачено ст.1218 ЦК України.

Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Згідно ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

При спільній сумісній власності, відповідно до ст. ст. 370, 372 ЦК України право власності не поділяється, а належить власникам спільно і поділ здійснюється за домовленістю співвласників, при цьому передбачається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено законом або договором.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.95 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачає що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Оскільки фактично спадкодавцю належала Ѕ частки житлового будинку, то розмір земельної ділянки, яка йому належала та яка підлягає спадкуванню також складає Ѕ часток.

Відповідно до відповіді КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації « № 371 від 16 серпня 2019 року згідно рішення Вознесенської міської ради від 28 грудня 1976 року № 642 земельній ділянці та житловому будинку, які знаходяться в АДРЕСА_2 замість попереднього № АДРЕСА_1 .

За такого, враховуючи наведене, положення ст.16 ЦК України, а також те, що невизначення частки померлої в праві спільної сумісної власності створює перешкоди в оформленні спадкових прав позивачу, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 355, 370, 372, 1218, 1225, 1226, 1297 ЦК України, ст.ст. 86, 89 ЗК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 89, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ухвалив

позов - задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 належить Ѕ частка у праві спільної сумісної власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 до перенумерації провулок Герцена 7) відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № НОМЕР_1 , видане 25 серпня 1971 року Вознесенським міським відділом комунального господарства.

Визначити, що ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 належить Ѕ частка у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0998 га, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_2 до перенумерації провулок Герцена 7) відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 05 березня 1993 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за № 670.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст виготовлено 19 серпня 2019 року.

Суддя М.М. Ротар