Номер провадження 2-о/754/72/19
РІШЕННЯ

Іменем України

11 липня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва, в складі:

Головуючого судді - Галась І.А.,

при секретарі - Дмитрієвій А.

за участі заявника - ОСОБА_1

розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1 , заінтересована особа - Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Вимоги заяви обґрунтовує наступним.

27 травня 1951 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище « ОСОБА_2 » було змінено на « ОСОБА_2 ». Від шлюбу у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька - ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер.

Після смерті чоловіка ОСОБА_2 змінила своє прізвище на дівоче « ОСОБА_2 ».

Заявниця ОСОБА_1 16 вересня 1977 року уклала шлюб із ОСОБА_8 . Після укладення шлюбу прізвище заявниці було змінено із « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

ІНФОРМАЦІЯ_3 мати заявниці - ОСОБА_2 померла. Заявниця - ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги.

На прийняття спадщини заявниця звернулася до Приватного нотаріуса Куц Владислави Анатоліївни із заявою про прийняття спадщини, однак, 14.03.2018 року заявниці було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підстава для відмови стало ненадання заявницею документу про підтвердження зміни прізвища померлої з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ».

Зазначила, що надані нею докази свідчать про те, що « ОСОБА_2 та « ОСОБА_2 є одна і та ж людина, і вона є матір`ю заявниці. А враховуючи те, що 50-60-ті роки документообіг вівся не чітко та не збереглися відповідні записи про зміну прізвища, вважає що на підставі наданих нею документів заява має бути задоволена.

Посилаючись на викладені обставини справи, з урахуванням остаточних уточнень, просить суд: встановити факт того, що вона, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНН НОМЕР_1 ) є донькою померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2018 року відкрито провадження в справі. Суд ухвали справу розглядати за правилами окремого провадження.

В судовому засідання заявник заяву підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи - Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації до судового засідання не з`явився, повідомлено про час та дату розгляду справи належним чином. Представником заінтересованої особи подано заяву про розгляд справи у відсутності їх представника та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Заслухавши вступне слово заявника, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , одружились 27 травня 1951 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за №13. Після реєстрації одруження присвоєно прізвище чоловікові « ОСОБА_2 », дружині « ОСОБА_2 » (а.с.3).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_1 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис за №15, в графі батьки записано: батько - ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 (а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , про що в книзі записів актів громадянського стану про смерть зроблено відповідний запис за №16 (а.с.5).

Позивач зазначила, що після смерті батька ОСОБА_3 , її мати ОСОБА_2 відновила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 ».

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уклали шлюб 16 вересня 1977 року, про щов книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №4417. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - ОСОБА_8 , дружині - ОСОБА_1 (а.с.14).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 76 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за №10537 (а.с.15).

ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги майна померлої ОСОБА_2 .

19 жовтня 2017 року ОСОБА_1 подала заяву до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куц В.А. про те, що спадщину вона прийняла на підставі абз. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, оскільки постійно проживала з померлою ОСОБА_2 на час відкриття спадщини та фактично вступила в управління та володіння майном. На підставі цієї заяви була заведена спадкова справа №6/2017, номер у спадковому реєстрі: 61409851.

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куц В.А від 14 березня 2018 року «По відмову у вчиненні нотаріальної дії», відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 її матері ОСОБА_2 , на спадкове майно, у зв`язку з відсутністю у спадкоємця документу, що доказує факт зміни прізвища померлої з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ».

Позивач просить суд встановити факт того, що вона, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНН НОМЕР_1 ) є донькою померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 .

Встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту родинних відносин, заявниці необхідно для подальшого успадкування майна матері.

Так, згідно свідоцтва про право власності на житло від 22 грудня 1997 року, Відділ приватизації Ватутінської районної держадміністрації посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та членам його сім`ї: ОСОБА_9 , ОСОБА_4 в рівних долях (а.с.6).

Згідно ордеру на житлове приміщення № Б 70022 , виданого ОСОБА_2 на сім`ю, що складається з двох осіб, на право заняття однієї кімнати в квартирі АДРЕСА_1 . Згідно запису про склад сім`ї вбачається запис - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - донька (а.с.9).

Згідно Довідки про склад сім`ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги, виданої наймачеві ОСОБА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_7 , що прописана за адресою: АДРЕСА_1 , в тому, що склад сім`ї, умови проживання та житлово-комунальні платежі такі, зокрема, склад сім`ї - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - наймач; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - дочка; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 - внучка, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_12 - внук (а.с.11).

Пенсійне посвідчення № НОМЕР_8 , видане на ім`я ОСОБА_2 , видане 20 травня 1957 року, у зв`язку з втратою годувальника, згідно запису «члени сім`ї, яким призначена пенсія» - ОСОБА_1 - донька.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо.

Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у п.п. 1, 12 Постанови №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес.

Також, передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо.

Факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для того, щоб реалізувати свої спадкові права. Встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між заявницею та померлою ОСОБА_2 , як донькою та матір`ю.

За розглядом справи на виконання положень ст.ст. 76-81 ЦПК України, заявником надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення факту родинних відносив в даному випадку необхідне для оформлення спадщини.

За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту родинних відносин між особами, і факт родинних відносин, який просить встановить заявник, підтверджується письмовими матеріалами справи, Суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст.2,4,5,13,200,259,263-265,293,315,319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНН НОМЕР_1 ) є донькою померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 )

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: