Справа № 136/1160/19
провадження № 2/136/368/19
РІШЕННЯ

іменем України

"28" листопада 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (далі АТ КБ "ПриватБанк", позивач, банк) звернувся до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 12.09.2011 в розмірі 125 362.35 грн., обґрунтовуючи підставність позову тим, що між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", 12.09.2011 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачкою анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 300.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті складає договір про надання банківських послуг. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, на вимоги про погашення заборгованості не реагувала, унаслідок чого станом на 31.03.2019 допустила заборгованість за договором, в розмірі 125 362,35 грн., з яких: 295.50 грн. - заборгованість за кредитом; 112 491.02 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 6130.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1,7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 5 945.83 грн. - штраф (процентна складова), які у добровільному порядку не погашає, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просить суд присудити їх із відповідача в примусовому порядку та вирішити питання судових витрат.

Ухвалою суду від 01.08.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву.

20.11.2019 представник позивача надав до суду додаткові пояснення та клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме виписки по рахунку про рух коштів ОСОБА_1 .

У визначений судом строк відповідач відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що 12.09.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого в свою чергу є АТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №б/н з ОСОБА_2 , згідно з умовами якого остання виявила намір на отримання кредиту шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

На підставі вказаної заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" зобов`язався надати відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитна платіжна схема передбачає здійснення клієнтом банку операцій з використанням платіжної картки за рахунок коштів, які поміщаються зазначеним банком на картковий рахунок, тобто кошти надані банком клієнту в кредит (у межах кредитної лінії).

До відносин за кредитним договором застосовуються правове регулювання, щодо відносин за договором позики.

З аналізу загальних норм, зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику грошових коштів, згідно умов кредитного договору.

Ураховуючи вищевказані норми слід дійти висновку, що зобов`язання за договором виникають з моменту зарахування коштів на рахунок позичальника зазначених ним у заяві чи надання йому кредитної картки з ОСОБА_3 кодом для верифікації в платіжній системі.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках(стаття 13 ЦПК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розподіл між сторонами тягаря доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Обов`язок подання доказів визначено ст.83 ЦПК України, відповідно до частини першої вказаної статті позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви до суду.

20.11.2019 після відкриття провадження у справі представником позивача було надано до суду докази у вигляді виписки про рух коштів на ім`я ОСОБА_1 , які представник просив долучити до матеріалів справи вказуючи на поважність причин пропуску строку - велику кількість справ стороною яких є АТ «Приватбанк».

Утім вказані причини суд не вважає об`єктивними та такими, що не залежали від волі позивача, отож визнає їх неповажними. За таких обставин вказані докази до розгляду судом не приймаються.

Аналізуючи зібрані у справі докази, судом встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 було видано кредитну карту №967961 від 11.03.2013, термін дії 09/16 (а.с.7). Утім матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували можливість позичальника ОСОБА_1 мати доступ до кредитних коштів, зокрема доказів отримання нею кредитної картки з ОСОБА_3 кодом для верифікації в платіжній системі, отож підстав вважати, що у неї виникли будь - які зобов`язання перед позивачем, у зв`язку з подачею Анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приват-Банку, відсутні.

Відсутність будь - яких заперечень проти позову зі сторони відповідача не має будь-якого значення при вирішенні справи, оскільки надання заперечень (відзиву) проти позову - це право особи, яким вона користуються на власний розсуд.

Згідно пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Ненадання позивачем до суду, крім Анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку будь - яких інших документів, на яких би містилися підписи відповідача, позбавляє суд можливості встановити на яких умовах взагалі мало відбуватись кредитування відповідача, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайта позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження N 6-16цс15).

Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 03.07.2019, справа № 342/180/17|14-131цс19, Великої Палати.

Крім цього, доведеність суми заборгованості за кредитним договором є обов`язком позивача.

Судом встановлено, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача не містить повних відомостей, які б дозволили перевірити вірність нарахування відсотків позивачем тощо, строки виникнення заборгованості за кожним платежем та напрямки зарахування грошових коштів, якщо такі проводились, отож такий розрахунок не може слугувати безспірним доказом розміру грошових вимог позивача до відповідачів, а інших первинних документів на підтвердження руху грошових коштів позивачем до позову не було додано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за його недоведеності та необґрунтованості.

Розподіл витрат суд здійснює згідно Глави 8 ЦПК України, а так як в задоволенні позову відмовлено, суд відносить судові витрати понесені позивачем та документально підтверджені на його рахунок.

Керуючись ст.1046, 1054 ЦК України, ст. 2, 12, 13, 83, 259, 263, 268, 273, 279, 280, 281 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги 50, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49094, ЄДРПОУ - 14360570) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Д.Т. Кривенко