Справа № 581/726/19
Провадження № 2/581/265/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2019 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді Сізова Д.В.,

з участю секретаря судового засідання Самілик Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, третя особа: приватний нотаріус Липоводолинського нотаріального округу Донич Геннадій Михайлович,

про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

17 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

Вимоги обґрунтовує тим, що після смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона є спадкоємцем за заповітом на належну померлому земельну ділянку, однак вона пропустила строк для прийняття спадщини з таких причин.

Вказує, що 13 лютого 2002 року ОСОБА_2 склав на неї заповіт, яким заповів належну йому земельну ділянку. Потім він видав на її ім`я доручення на отримання орендної плати за користування земельною ділянкою, якою він володів. У 2011 році після подання ОСОБА_2 заяви про скасування вказаного доручення, Русанівською сільською радою Липоводолинського району Сумської області було помилково скасовано його заповіт від 13 лютого 2004 року.

Оскільки позивачка за законом не входила до кола спадкоємців, помилкове вилучення заповіту зі Спадкового реєстру унеможливило її звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а заяву про скасування заповіту було вилучено з реєстру лише 24 квітня 2019 року.

У зв`язку з викладеним, просить визначити їй додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Учасники справи, їх представники у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивач позов підтримав, відповідач визнав позовні вимоги, третя особа не заперечувала проти задоволення позову, усі просили розглянути справу без їхньої присутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що 8 квітня 2002 року на ім`я ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану на території Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,19 га (а.с. 23).

13 лютого 2004 року ОСОБА_2 заповів належну йому земельну частку (пай) ОСОБА_1 . Заповіт посвідчувався секретарем виконавчого комітету Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 13 лютого 2004 року, реєстровий № 16 (а.с. 24).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с. 25).

Із довідки Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 1 липня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 по 3 ІНФОРМАЦІЯ_2 2009 року був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 . Заповіт ОСОБА_2 посвідчувався виконкомом цієї сільради 13 лютого 2004 року, реєстровий № 16. Спадкоємцем за цим заповітом є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 26).

Із довідки Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 2 липня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 до дня смерті був зареєстрований та постійно проживав у Синівському будинку-інтернаті для людей похилого віку та інвалідів по АДРЕСА_2 . Заповіти ОСОБА_2 виконкомом цієї сільради не посвідчувалися (а.с. 27).

2 травня 2011 року ОСОБА_2 звернувся до виконкому Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області із заявою про скасування раніше виданого ним доручення на отримання ОСОБА_1 орендної плати, що було посвідчене виконкомом Русанівської сільської ради від 13 лютого 2004 року (а.с.28).

Із довідки Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 29 жовтня 2019 року №602/02-39 та листа ДП «Національні інформаційні системи» від 24 квітня 2019 року №318/33-38 вбачається, що сільська рада помилково замість виданого ОСОБА_2 доручення №16 від 13 лютого 2004 року скасувала 12 травня 2011 року заповіт ОСОБА_2 №16 від 13 лютого 2004 року. У зв`язку з цим, 26 березня 2019 року сільської радою до ДП «Національні інформаційні системи» було направлено листа №136/02-34 про видалення заяви про скасування вказаного заповіту. 24 квітня 2019 року ДП «Національні інформаційні системи» було видалено заяву про скасування заповіту (а.с. 29-30).

24 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Липоводолинського районного нотаріального округу Доничем Г.М. надано роз`яснення ОСОБА_1 про те, що для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 їй необхідно звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.31).

Із наданої державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори Мельником В.О. інформації від 1 листопада 2019 року, вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася, відомості про спадкоємців, які відповідно до ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину, відсутні. Заповіт від імені ОСОБА_2 за даними з Спадкового реєстру посвідчувався Русанівською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 13 лютого 2004 року за реєстровим №16.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Статтею 3 ЦК України, зокрема, передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач дійсно своєчасно не скористалася своїм правом на подання заяви про прийняття спадщини у строки, встановлені ч. 2 ст. 1270 ЦК України, оскільки через помилкове вилучення заповіту зі Спадкового реєстру Русанівською сільською радою вона не змогла вчасно звернутися у встановлений шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини.

У зв`язку з тим, що з незалежних від позивача обставин вона була позбавлена можливості звернутися з заявою про прийняття спадщини, оскільки не належала до кола спадкоємців через помилкові дії посадових осіб сільської ради, з огляду на дотримання вимог законності та справедливості, суд вважає вказані причини пропуску строку поважними і такими, що дають підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий, тривалістю два місяці, строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебіг якого починається з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_3 16, селище Липова Долина, Сумська область; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Русанівська сільська рада Липоводолинського району Сумської області; с. Русанівка, Липоводолинський район, Сумська область; .

Третя особа: приватний нотаріус Липоводолинського нотаріального округу Донич Геннадій Михайлович; вул. Роменська, 76, селище Липова Долина, Сумська область.

Суддя Д. В. Сізов