РІШЕННЯ

Іменем України

13.11.2019 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої - судді Мартьянової С.М.,

з участю секретаря Турчак М.І.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 з участю третьої особи Органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про зміну умов договору, суд,

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд змінити умови договору між батьками про місце проживання дітей, визначення розміру участі батька та матері у вихованні та умови здійснення ним права на особисте виховання дитини від 15.12.2017 р. посвідченим приватним нотаріусом Петелькою І.В., зареєстрованого в реєстрі а №3418. А саме доповнити пункт 2.2 цього договору новим абзацом в такій редакції: «У дні тижня, коли син проводить суботу та неділю з батьком, останній має право забирати сина в п`ятницю у вечері не пізніше 21:00 год. та повертати його додому у неділю не пізніше 21:00 год.

В обґрунтування поданого позову ОСОБА_2 зазначає, що перебуваючи у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_5 . В подальшому рішенням Франківського районного суду м.Львова від 24.04.2017 року у справі №465/1809/17 шлюб було розірвано. З метою врегулювання питання між батьками щодо місця проживання дитини, визначення розміру участі батька та матері у вихованні та умов здійснення ними права на особисте виховання дитини між сторонами було укладено відповідний договір від 15.12.2017 року, який було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Петелькою І.В.

На адресу суду 12.09.2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить суд в задоволенні позову про зміну умов договору між батьками про місце проживання дитини, а саме встановити нові способи участі позивача у вихованні та спілкування з сином: можливість ночувати дитини а місцем проживання батька з п`ятниці по неділю до 21 години відмовити за безпідставністю позовних вимог, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є малолітнім, відтак повинен ночувати в місці де є його ліжко, особисті речі і він не порушувати рокад дня для дитини його віку, тобто вчасно лягати спати, дотримуватися гігієни, приймати їжу, виконувати домашнє завдання чого не зможе робити повноцінно, перебуваючи у квартирі, де позивач проживає разом із чотирма малолітніми дітьми.

Позивач 08.10.2018 року подав відповідь на відзив, у якому пояснює, що просить лише змінити умови договору таким чином, щоб його син міг лише в ті вихідні ні які він проводить з ним залишатись у нього ночувати. Саме тому просить суд задовільнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача подав клопотання 07.05.2019 року про доручення до матеріалів справи фотокопії з місця реєстрації та проживання ОСОБА_2 , які свідчать про належні умови проживання його та його дітей.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 21.10.2019 року зобов`язано орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради надати письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

В судовому засіданні позивач та представник позивача пояснення надали аналогічні викладеним у позовній заяві, вказали, що просять суд змінити умови договору між батьками про місце проживання дітей, визначення розміру участі батька та матері у вихованні та умови здійснення ним права на особисте виховання дитини від 15.12.2017 р. посвідченим приватним нотаріусом Петелькою І.В., зареєстрованого в реєстрі а №3418. А саме доповнити пункт 2.2 цього договору новим абзацом в такій редакції: «У дні канікул сина ОСОБА_5 , коли син проводить суботу та неділю з батьком, останній має право забирати сина в п`ятницю у вечері не пізніше 21:00 год. та повертати його додому у неділю не пізніше 21:00 год.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні просять у задоволенні позову відмовити. Пояснення надали аналогічні викладеним у відзиві. Просять врахувати висновок Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради та відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської подав заяву щодо завершення розгляду справи, поклався на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 03.05.2008 року зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції.

Перебуваючи у шлюбі, у сторін народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 24.04.2017 року у справі №465/1809/17 шлюб розірвано.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі ст.153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Положеннями статті 157 Сімейного кодексу України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Частина 1 статті 6 Цивільного Кодексу України встановлює припустимість укладення будь-яких договорів, не передбачених актами цивільного законодавства, але які не суперечать загальним засадам цивільного законодавства. Принцип свободи договору дає можливість реалізувати приватній особі право врегулювати свої відносини за власним розсудом за допомогою договору, не передбаченого актами цивільного законодавством.

Відтак з метою врегулювання питання між батьками щодо місця проживання дитини, визначення розміру участі батька та матері у вихованні та умов здійснення ними права на особисте виховання дитини між сторонами було укладено відповідний договір від 15.12.2017 року, який було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Петелькою І.В. зареєстрованого в реєстрі а №3418.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно з ч.2 ст. 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Стаття 151 СК України, стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" надає батькам переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини і одночасно зобов`язує повністю бути відповідальним за виховання дітей, піклування про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Керуючись Конвенцією про контакт з дітьми від 15 травня 2003 року, ратифікованої Законом України від 20 вересня 2006 року №166-У, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. Якщо підтримання неконтрольованого контакту з одним з батьків не відповідає найвищим інтересам дитини, то розглядається можливість контрольованого особистого контакту чи іншої форми контакту з одним з таких батьків.

Стаття 18 Конвенції ООН «Про права дитини» встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Статтями 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 21.10.2019 року зобов`язано орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради надати письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як встановлено судом, так на засідання комісії з питань захисту прав дитини, розглянуто ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 21.10.2019 року зареєстровану в центрі надання адміністративних послуг від 25.10.2019 року №1.7-33964-С-34, про надання висновку для розв`язання спору між ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 з сином, ОСОБА_5 , 2008 року народження, на підставі відомостей одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні.

Враховуючи пояснення батьків дитини та дитини, витяг з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини від 31.10.2019 року №24, оскільки батькові не вчиняються перешкоди у спілкуванні з сином, проведення з ним вільного часу, він приймає участь у його вихованні, керуючись ст..ст.157, 158 Сімейного кодексу України, постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866 " Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини", комісія з питань захисту прав дитини вражає за доцільне залишити без змін Договір між батьками про місце проживання дітей, визначення розміру участі батька та матері у вихованні та умови здійснення ним права на особисте виховання дитини від 15.12.2017 року, між батьками дитини, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідчений Петелькою І.В., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу.

Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності та з метою дотримання балансу інтересів та прав батьків, суд дійшов висновку про відсутність порушення відповідачем прав позивача, передбачених договором між батьками про місце проживання дітей, визначення розміру участі батька та матері у вихованні та умови здійснення ним права на особисте виховання дитини від 15.12.2017 року, між батьками дитини, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідчений Петелькою І.В., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі а №3418. Відтак позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 12, 13, 76, 81, 82, 89, 141, 206, 259, 264, 265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України, статтями 19, 141, 157, 159 Сімейного кодексу України, Конвенції про контакт з дітьми від 15 травня 2003 року, ратифікованої Законом України від 20 вересня 2006 року № 166-У, Закону України «Про охорону дитинства», Декларації прав дитини, проголошеної Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 з участю третьої особи Органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про зміну умов договору відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Повний текст рішення виготовлено 22.11.2019 року.

Суддя: Мартьянова С.М.