Справа № 539/1165/19
Провадження № 2/539/606/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2019 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі:

головуючого - судді Гудкова С.В.,

за участю:

секретаря - Шрейтер С.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідачів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Лубнах цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.

В позові вказала, що відповідачі стали спадкоємцями за заповітами земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в розмірі по 1/2 частині кожен, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 їх батька ОСОБА_6 .

Відповідачі та ОСОБА_5 домовилися, що остання за власні кошти здійснить оформлення спадкової земельної ділянки, а ОСОБА_3 передасть спадкову орендну земельну ділянку в оренду її сину - ОСОБА_1 . При цьому понесені ОСОБА_5 витрати по виконанню домовленості будуть зараховані в рахунок майбутніх орендних платежів.

ОСОБА_5 замовила виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення земельної ділянки в натурі, на що витратила 1900 грн. Крім того, за виготовлення і отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом на ім`я відповідачів ОСОБА_5 сплатила нотаріусу 2800 грн.

В подальшому, на неодноразові усні звернення ОСОБА_5 , відповідачі відмовилися повернути сплачені нею кошти, а її лист-вимоги залишили без відповіді.

Позивачка вказує, що окрім матеріальних збитків їй також спричинено моральної шкоди, оскільки вона є інвалідом ІІ групи, отримує невелику пенсію, понесені витрати обмежили її у можливості придбати необхідні ліки, продукти харчування та одяг, у зв`язку з чим вона була змушена звертатися за допомогою до членів своєї сім`ї. Завдану моральну шкоду позивачка оцінює в 3000 грн.

Позивач прохає стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 солідарно 1900 грн. витрат за виготовлення технічної документації із землеустрою, 2800 грн. витрат за виготовлення свідоцтв про право на спадщину за заповітом, 3000 грн., витрати на адвоката.

В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали.

Відповідачі в судовому засіданні визнали той факт, що ОСОБА_5 вчиняла дії щодо оформлення ними спадщини на земельну ділянку, і що за виготовлення технічної документації із землеустрою та за виготовлення свідоцтв про право на спадщину позивачка сплатила власні кошти, які вони їй не відшкодували.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 доручили позивачці ОСОБА_5 , шляхом видачі довіреностей, бути їх представниками в усіх державної, громадських та інших підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності, підпорядкування та галузевої належності. Для цього представникові було надано право подавати від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 будь-які документи, включаючи заяви представляти їх інтереси в різних органах та організаціях, отримувати довідки, висновки та документи (витяги з Державного реєстру прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності), у Державній реєстраційній службі здати на реєстрацію та отримати зареєстровані документи про право власності, сплачувати належні з них платежі, включаючи держмито, розписуватись в одержанні документів, зареєструвати видані на їх ім`я свідоцтва про право на спадщину у відповідних органах, а також вчиняти всі інші юридично значимі дії, що пов`язані з цими довіреностями. Вказане підтверджується копіями довіреностей від 23.11.2016, посвідченими секретарем виконкому Березівської сільської ради Лубенського району Полтавської області. /а.с.5, 6/

Під час виконання доручення ОСОБА_5 сплатила за виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від імені заявників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 950 грн. від кожного. /а.с.7/

Крім того, ОСОБА_5 виконала доручення шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 30.11.2016 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 після смерті їх батька, ОСОБА_6 , по 1/2 частині земельної ділянки площею 2,7586 га з кадастровим номером НОМЕР_1 , розташованої на території Березівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. /а.с.8, 10/

Також, ОСОБА_5 провела державну реєстрацію речових прав на спадкове нерухоме майно за відповідачами, по 1/2 частині за кожним. /а.с.9, 11/

Згідно довідки приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко Марини Андріївни від 30.11.2016 за нотаріальні послуги, отримання свідоцтв про право на спадщину ОСОБА_5 сплачено 2800 грн. /а.с.12/

Таким чином, позивачка ОСОБА_5 за договором доручення вчинила від імені відповідачів за власний рахунок дії щодо оформлення прав власності на спадкове майно. При цьому, факт того, що позивачка здійснила витрати на вчинення зазначених юридичних дій за власний кошт визнали в судовому засіданні відповідачі. Такі витрати досі залишаються невідшкодованими.

Відповідно до ст.1100 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Вимогу про стягнення плати за виконання свого обов`язку за договорами доручення відповідно до ст.1002 ЦК України позивачка не висуває.

Отже, зважаючи, що позивачка за договором доручення вчинила юридичні дії від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за власний рахунок, витрачені кошти підлягають стягненню з відповідачів.

Водночас, суд не знаходить підстав для солідарного стягнення вказаних коштів з відповідачів.

Так, відповідно до ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

В даному випадку ОСОБА_5 уклала правочини з кожним з відповідачів окремо, та в подальшому виконувала два окремі доручення від імені відповідачів. За таких обставин, мають місце два різні зобов`язання, предмет яких не є неподільним, а тому підстави для солідарної відповідальності відповідачів відсутні.

Що стосується стягнення на користь позивачки моральної шкоди, то суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п.8, 9 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позивачка стверджує, що внаслідок невідшкодування відповідачами витрачених нею коштів вона зазнала моральної шкоди, оскільки через понесені витрати та невеликий дохід у вигляді пенсії була обмежена у можливості придбати ліки, продукти харчування та одяг.

Однак, позивачка не пояснює чим була зумовлена необхідність витрачати її власні кошти для виконання доручень, якщо ст.1100 ЦК України передбачає, що юридичні дії за договором доручення вчиняються за рахунок другої сторони (довірителя).

Крім того, посилаючись на невеликий розмір пенсії, позивачка не надала жодних документів, на підставі яких можна було б зрозуміти її реальне фінансове становище та переконатися у серйозності фінансового тягаря, який утворився внаслідок невідшкодування відповідачами понесених повіреним витрат.

Також, позивачка не надала жодних даних для з`ясування глибини та тривалості моральних страждань, не обґрунтувала заявлену суму відшкодування моральної шкоди.

Зважаючи на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди.

Підсумовуючи викладене, заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Зважаючи на те, що позивачка ОСОБА_5 звільнена від сплати судового збору, як інвалід ІІ групи, судовий збір слід покласти на відповідача відповідно до положення ч.1 ст.141 ЦПК України.

Витрати на професійну правничу допомогу також слід стягнути відповідачів в рівних частках у відповідності до ч.2 ст.137 ЦПК України, яка передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При цьому, суд враховує, що відповідачі жодним чином не спростували співмірність вказаних витрат.

Водночас, відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн., які підтверджуються квитанцією та описом виконаних адвокатом робіт, слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становитиме 1526 грн. з кожного з відповідачів.

Керуючись ст.ст.4-13, 141, 174-181, 209-250, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 по 950 гривень з кожного витрат за виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення відновлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості, а також по 1400 гривень з кожного витрат за виготовлення свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 30.11.2016 приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко Марини Андріївни.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 в частині стягнення моральної шкоди в сумі 3000 гривень - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 по 1526 гривень з кожного витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі по 384,20 гривень з кожного.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання копії рішення./

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Гудков С.В.