Провадження № 2/331/1881/2019
Справа № 331/4637/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі :

головуючого - судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю : секретаря Постарнак М.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_2 в особі представника адвоката Шумейка Івана Павловича до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу, Швецова Оксана Сергіївна, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу, про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

17.10.2019 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід, ОСОБА_5 , 1941 року народження. Батько позивачки помер раніше, ніж помер її дід, тому позивачка є спадкоємцем першої черги за законом за правом представлення замість свого батька. Заповіту дід позивачки не залишив. Спадщину після його смерті прийняла позивачка, а також її бабуся, ОСОБА_6 . Тому позивачка має право на половину спадщини, що відкрилася внаслідок смерті її діда.

Також позивачка зазначає, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого придбали у власність об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру АДРЕСА_1 . Цей об`єкт нерухомого майна належав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності, проте оформлений був лише на дружину, ОСОБА_6 . Остання, після смерті її чоловіка, не одержала у нотаріуса свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні, а потім, ІНФОРМАЦІЯ_2 , теж померла, залишивши заповіт на ім`я відповідача, ОСОБА_3 , який прийняв спадщину після її смерті.

Визначення нотаріусом частки померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 в позасудовому порядку наразі неможливо, оскільки для цього необхідна згода іншого з подружжя, що є живим, проте дружина ОСОБА_5 , ОСОБА_6 померла, а закон не дозволяє спадкоємцям надавати замість своїх спадкодавців згоду на визначення часток у спільному майні. Враховуючи відповідь приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Задачиної Н.В. вих. № 321/01-16 від 16 жовтня 2019 року, в якому йдеться про неможливість визначення часток померлого подружжя у праві спільної сумісної власності, позивачка зазначає, що вимушена звернутися до суду.

На підставі викладеного, просить суд визначити, що частка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становила Ѕ (одна друга частина), а частка ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становила Ѕ (одна друга частина), а також визнати за ОСОБА_2 право власності на ј (одну четверту) частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5 , 1941 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2019 року зазначену справу прийнято та відкрито провадження. Вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання; зобов`язано приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Задачину Н.В. надати суду належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 5/2009, що була заведена після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язано приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Швецову О.С. надати суду належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи, що була заведена після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 33-34)

29.10.2019 року від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Швецової О.С. надійшла копія спадкової справи № 27/2018, яка заведена після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 115-147)

04.11.2019 року від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Задачиної Н.В. надійшла копія спадкової справи № 5/2009, яка заведена після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 47-112)

У підготовче засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилася, проте з`явився її представник адвокат Шумейко І.П., який надав суду пояснення, аналогічні за змістом позовної заяви, вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 08.11.2019 року надав суду заяву, в якій позов визнає, а також просить розглядати справу за його відсутності. (а.с. 45)

Треті особи в підготовче засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення підготовчого засідання не надавали.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , копію спадкової справи після смерті ОСОБА_6 , перевіривши інші докази, наявні в матеріалах справи, взявши до уваги пояснення осіб, що беруть участь у справі, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 02.10.2009 р., актовий запис № 8333. (а.с. 16)

Заповіту ОСОБА_5 не залишив, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру, що міститься в матеріалах заведеної після його смерті спадкової справи № 5/2009. (а.с. 54-55)

Сином ОСОБА_5 є ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 , виданим 25.04.1965 р., актовий запис № 546. (а.с. 14)

ОСОБА_7 помер раніше за свого батька, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя 14.05.1997 р., актовий запис № 4389. (а.с. 13)

Дочкою ОСОБА_7 , згідно зі свідоцтвом про народження НОМЕР_4 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району м. Запоріжжя 29.07.1994 р. (актовий запис № 1336), є ОСОБА_8 . (а.с.11)

22 вересня 2018 року ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_9 та змінила прізвище на ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_5 , виданим Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 22.09.2018 р., актовий запис № 217. (а.с.12)

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За приписами ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

На підставі цих норм та наведених вище обставин, ОСОБА_11 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті її діда, ОСОБА_5 , за правом представлення замість її батька, ОСОБА_7 .

У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У встановлений законом шестимісячний строк спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняло двоє спадкоємців першої черги за законом: дружина ОСОБА_6 та онука ОСОБА_12 , що підтверджується заявами про прийняття спадщини ОСОБА_6 (надійшла 04.12.2009 р., зареєстрована за № 12) та ОСОБА_8 , яка на момент прийняття спадщини була неповнолітньою та діяла за згодою своєї матері ОСОБА_13 (надійшла 08.02.2010 р ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за № 1).

Таким чином, спадщина, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 , розподіляється порівну між двома спадкоємцями першої черги за законом ОСОБА_6 (дружиною), та позивачкою (онукою замість померлого батька). Такий розподіл спадщини вбачається також зі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 11.02.2011 р. Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Задачиною Н.В. на Ѕ частину транспортного засобу та Ѕ частину грошових вкладів (зареєстровано в реєстрі за № 485) та Ѕ частину гаража (зареєстровано в реєстрі за № 483).

За життя ОСОБА_5 перебував у шлюбі з ОСОБА_14 ,. Шлюб було укладено 15.03.1964 р., про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кууйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку був складений актовий запис № 435, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 4 від 01.10.2019 р. (а.с. 15)

Під час перебування у шлюбі, на ім`я ОСОБА_6 було придбано у власність об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 04.07.2001 р., посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Варавка В.М., зареєстрованим в реєстрі за № 1038. Право власності було зареєстроване Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 05.07.2001 р. в реєстровій книзі № 258 за реєстровим номером 37053. (а.с. 18)

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З наведених вище норм Сімейного кодексу України та обставин справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1 після її придбання на ім`я ОСОБА_6 у 2001 році стала об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_6 і ОСОБА_5 . Оскільки шлюбний договір між ними не укладався та не було домовленості щодо розподілу часток у праві спільної сумісної власності, то частки ОСОБА_6 і ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності були рівними. Відтак, внаслідок смерті ОСОБА_5 , відкрилася спадщина на Ѕ частину квартири. Отже, ОСОБА_2 в порядку спадкування має належати право власності на ј частину квартири, а інша ј частина квартири належала другому спадкоємцю ОСОБА_6 , дружині спадкодавця.

За життя, ОСОБА_6 і ОСОБА_5 не здійснювали поділу майна, що перебувало у їхній спільній сумісній власності. Після смерті ОСОБА_5 , його дружина ОСОБА_6 не зверталася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні. Відсутність такої заяви вбачається з матеріалів спадкової справи № 5/2009, яка заведена після смерті ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_6 , виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 28.06.2018 р., актовий запис № 4158. (а.с. 17)

За життя, 17.05.2016 р. ОСОБА_6 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповідала ОСОБА_3 , відповідачу по даній справі. Заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Швецовою О.С. та зареєстровано в реєстрі за № 764. (а.с. 128)

17.07.2018 р., відповідач ОСОБА_3 прийняв спадщину, що підтверджується його заявою, поданою приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Швецовій О.С. та зареєстрованою в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 84.

Отже, єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 , є спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 . У зв`язку з тим, що до ОСОБА_3 перейшли права та обов`язки ОСОБА_6 , яка була другим, крім позивачки, спадкоємцем після ОСОБА_5 , то ОСОБА_3 має бути належним відповідачем у даній справі.

Згідно зі ст.71 Закону України «Про нотаріат», у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

Отже, визначити частку у спільному майні, належну діду позивачки, ОСОБА_5 , в нотаріальному порядку вже неможливо, оскільки дружина ОСОБА_5 , яка могла б надати згоду на визначення його частки у спільному майні, теж померла. Можливість надання такої згоди спадкоємцем дружини законом не передбачена.

Внаслідок неможливості в позасудовому порядку визначити частку ОСОБА_5 у спільному майні, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Задачиною Н.В. (третьою особою-1) було надано відповідь за вих. 321/01-16 від 16 жовтня 2019 року, в якій ідеться про наступне. Оскільки законодавством України встановлений виключний перелік вимог щодо визначення нотаріусом частки померлого в спільній власності подружжя, а саме наявність заяви спадкоємців та згоди іншого з подружжя, що є живим, факт смерті дружини ОСОБА_5 ОСОБА_6 унеможливлює визначення нотаріусом частки померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 в праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , придбану та зареєстровану на ім`я ОСОБА_6 .

Згідно з абз. 2 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності.

Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, у спільній сумісній власності ОСОБА_5 і ОСОБА_6 перебувала вищевказана квартира, проте оформлена була лише на ОСОБА_6 . Частки у праві спільній сумісній власності ОСОБА_5 і ОСОБА_6 були рівними по Ѕ частині квартири за кожним із подружжя. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на Ѕ частину квартири. Спадщину після ОСОБА_5 прийняли двоє спадкоємців першої черги за законом дружина, ОСОБА_6 , і онука, ОСОБА_15 , отже до кожної з них має перейти в порядку спадкування по ј частині квартири. Отже, позивачці в порядку спадкування після ОСОБА_5 належить право власності на ј частину квартири. Проте, своє право власності позивачка не може оформити в позасудовому порядку, оскільки квартира не була поділена подружжям, а після смерті ОСОБА_5 , його дружина теж не вчинила дій з визначення часток у спільному майні; тобто наразі квартира оформлена на ОСОБА_6 (а не на діда позивачки), що унеможливлює оформлення позивачкою спадщини. Таким чином, є підстави для визначення в судовому порядку часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, а також для визнання судом за позивачкою права власності на ј частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті її діда ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи у сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, не зачіпають прав та законних інтересів третіх осіб, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, частина першою, другою статті 60, частиною першою статті 70 СК України, частиною першою статті 1266, частиною п`ятою статті 1268, статтею 392 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становила Ѕ ( одна друга частина), а частка ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становила Ѕ ( одна друга частина).

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,( зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_3 , ІПН : НОМЕР_7 ) право власності на ј ( одну четверту) частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5 , 1941 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 30-денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 29 листопада 2019 року.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя : Н.Г.Скользнєва

21.11.2019