Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4593/19 Головуючий у 1-й інст. Лєдньов Д. М.
Категорія 28 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.

за участю секретаря Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №296/4593/19 за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_2 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 10 червня 2019 року, постановлену під головуванням судді Лєдньова Д.М.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що внаслідок неправомірних дій судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_2. порушено її честь та гідність та завдано моральну шкоду.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що під час розгляду адміністративної справи №296/10606/16-а за її позовом до виконавчого комітету Житомирської міської ради про дотримання прав людини та доступ до публічної інформації суддя ОСОБА_2. порушив вимоги цивільного процесуального законодавства, а саме: безпідставно відмовляв їй у розгляді вимог та клопотань, надавав перевагу іншій стороні спірних правовідносин, не забезпечив розгляд справи у передбачені законодавством строки.

Окрім того вказує, що 25 червня 2019 року відповідач постановив ухвалу про зупинення провадження у справі до вирішення заявленого нею відводу, що не узгоджується з вимогами цивільного процесуального законодавства.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 просила стягнути із судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_2. 200000 грн. на відшкодування моральної шкоди

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 10 червня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу.

Зазначає, що при постановленні даної ухвали було порушено її конституційне право на захист честі та гідності, а також позбавлено права на справедливий суд. Вказує, що судом першої інстанції безпідставно змінені її позовні вимоги, а висновок суду є таким, що не відповідає вимогам законодавства.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що підставою для відшкодування моральної шкоди є порушення суддею ОСОБА_2. вимог процесуального законодавства під час розгляду цивільної справи №296/10606/16-а за її позовом до виконавчого комітету Житомирської міської ради про дотримання прав людини та доступ до публічної інформації. Недотримання суддею вимог законодавства призвело до порушення її честі та гідності.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і Законів України та на засадах верховенства права.

Частиною 1 статті 13 цього Закону передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Таким чином, при здійсненні правосуддя суддя виступає як посадова особа, уповноважена на виконання функцій держави, а не як приватна особа, до якої можна звернутись з позовом.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, шляхом відшкодування моральної шкоди.

Проте, у даній справі між ОСОБА_1 та відповідачем цивільно-правові відносини не виникли. Зміст позовної заяви свідчить про те, що ОСОБА_1 фактично оскаржує дії судді під час розгляду адміністративної справи за її позовом.

Чинне законодавство надає можливість особі повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення в порядку та з підстав, передбачених нормами процесуального права.

Законність процесуальних актів і дій ( бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Зазначене узгоджується з позицією, висловленою у пункті 57 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів, де зазначено, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Згідно з пунктом 21 Великої хартії суддів (Основоположних принципів), затвердженої Консультативною радою європейських суддів 17 листопада 2010 року, засоби для виправлення суддівських помилок мають бути передбачені відповідною системою апеляційного оскарження. Виправлення будь-яких інших помилок в адмініструванні правосуддя є виключно відповідальністю держави.

Отже, вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.

Оскарження процесуальних дій суду (судді) у відповідній справі не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року ( справа №295/7631/17).

Велика Палата Верховного Суду також звернула увагу на те, що приписи пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України « заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» стосуються як позовів, які не можуть розглядатися за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які взагалі не можуть розглядатися судами.

Таким чином, суд прийшов до обгрунтованого висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 до судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_2. не мають цивільно-правового характеру, й, відповідно, не підлягають судовому розгляду.

З огляду на вищезазначене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу судді Богунського районного суду м. Житомира від 10 червня 2019 року ,- без змін.

Керуючись ст.ст. 259,268,367, 368, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу судді Богунського районного суду м. Житомира від 10 червня 2019 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 15 серпня 2019 року.