Справа номер 483/1394/18
Провадження номер 22-ц/812/1832/19 Головуючий суду першої інстанції - Чаус Л.В.
Категорія 47 Доповідач суду апеляційної інстанції - Локтіонова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Гавор В.Б.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Чебана В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Очаківський райагрохім» на заочне рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 червня 2019 року, ухвалене об 11 год.25 хв. під головуванням судді Чаус Л.В. в приміщенні суду в м.Очаків Миколаївської області, повний текст якого складено того ж дня, за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Очаківський райагрохім» про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2018 року ОСОБА_1 пред`явила до ТОВ «Очаківський райагрохім» вказаний позов, який обґрунтовувала наступним.

Позивач вказувала, що їй на праві приватної власності належать земельні ділянки площею 0,72 га із кадастровим номером :01:000:0878 та 0,1649 га із кадастровим номером :01:000:0877 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на яких розташовані багаторічні насадження - виноградники.

Вказані земельні ділянки вона отримала у спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 , якому вказані земельні ділянки належали на підставі державних актів на право власності серії ЯА №060844 та ЯА №060843, виданих Очаківською районною державною адміністрацією Миколаївської області 15 серпня 2005 року.

На даний час земельні ділянки безпідставно перебувають у користуванні у відповідача, оскільки будь-яких договорів оренди на користування ні вона, ні її чоловік з ТОВ «Очаківський райагрохім» не укладали.

Посилаючись на те, що відповідач не визнає її право власності на багаторічні насадження, які розташовані на належних їй земельних ділянках та відмовляється у добровільному порядку повернути земельні ділянки, ОСОБА_1 просила з урахуванням уточненої позовної заяви витребувати їх з чужого незаконного володіння ТОВ «Очаківський райагрохім» та повернути у її власність разом з розташованими на них багаторічними насадженнями - виноградниками.

Заочним рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. ТОВ «Очаківський райагрохім» зобов`язано повернути ОСОБА_1 вищезазначені земельні ділянки разом з багаторічними насадженнями (виноградниками), які розташовані в межах території Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. З відповідача на користь ОСОБА_1 стягнуто судовий збір сумі 704,80 грн.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції виходив із того, що разом з отриманням у власність земельних ділянок власник отримує у власність і розташовані на них багаторічні насадження, а тому користування спірними земельними ділянками відповідачем без згоди власника, яким є позивач, а до неї її чоловік, є незаконним.

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 вересня 2019 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Очаківський райагрохім» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, відповідач зазначав, що судом першої інстанції неправильно оцінено наявні у матеріалах справи докази, а також розтлумачено норми матеріального права, зокрема щодо питання володіння багаторічними насадженнями. Товариство на законних підставах придбало виноградники, а тому вони не можуть бути у нього витребувані.

Посилаючись на зазначені обставини, ТОВ «Очаківський райагрохім» просило задовольнити його апеляційну скаргу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником земельних ділянок площею 0,72 га із кадастровим номером :01:000:0878 та 0,1649 га із кадастровим номером :01:000:0877 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих в межах території Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Вказані земельні ділянки вона отримала у спадщину на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 19.06.2013 року після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому вказані земельні ділянки належали на підставі двох державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯА №060844 та серії ЯА №060843, виданих Очаківською районною державною адміністрацією Миколаївської області 15 серпня 2005 року на підставі розпорядження №49 від 28 лютого 2005 року (а.с.9-10,14-15).

За відомостями Відділу в Очаківському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області станом на 01 січня 2013 року вищезазначені земельні ділянки в оренду не передавалися (а.с.18).

Вказаними земельними ділянками користується ТОВ «Очаківський райагрохім», який на підтвердження законності їх використання представив суду договір купівлі-продажу виноградників №81 від 05 червня 2009 року, укладений між СЗАТ «Ольвія» (продавець) та ТОВ «Очаківський райагрохім» (покупець).

Згідно з довідками ТОВ «Очаківський райагрохім» №№181, 182 від 18.02.2019 р. на земельній ділянці з кадастровим номером :01:000:0877 посаджені виноградники ізабельних сортів в кількості 1919 кущів (рік посадки 2001), встановлена шпалера (залізобетонні стовпчики в кількості 121 шт., натягнуто та закріплено дроту в кількості 205 кг); на земельній ділянці з кадастровим номером :01:000:0878 посаджені виноградники ізабельних сортів в кількості 2337 кущів (рік посадки 2001), встановлена шпалера (залізобетонні стовпчики в кількості 674 шт., натягнуто та закріплено дроту в кількості 1128 кг) (а.с.66, 69).

23 квітня 2018 року та 29 травня 2018 року ОСОБА_1 зверталася до ТОВ «Очаківський райагрохім» із заявами про повернення вищезазначених земельних ділянок у її власність (а.с.11,16).

Листами від 01 та 13 червня 2018 року ТОВ «Очаківський райагрохім» відмовило ОСОБА_1 у поверненні вищезазначених земельних ділянок без здійснення позивачем компенсації вартості розташованих на них багаторічних насаджень - виноградників (а.с.12, 19).

Статті 179, 183 ЦК України регламентують, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Згідно з частиною першою статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки, виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із положеннями частин другої, третьої статті 22, статті 19 ЗК України багаторічні насадження це різновид сільськогосподарських угідь, що відносяться до земель сільськогосподарського призначення. Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до статті 79 ЗК України (у редакції, чинній на час отримання державних актів) земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Згідно із частиною третьою статті 373 ЦК України право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Відповідно до п.27 Державних стандартів 26640-85 «Землі. Терміни та визначення», затверджених постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 28.10.1985 р. №3453, які діяли на час отримання у власність земельних ділянок спадкодавцем ОСОБА_3 , виноградники відносяться до багаторічних сільськогосподарських насаджень.

Враховуючи викладене, у правовідносинах що склалися, багаторічні насадження - виноградники не можуть розглядатися, як окремий об`єкт права власності без земельних ділянок, на яких вони знаходяться, оскільки є складовою частиною земельної ділянки. Вони належать власнику земельної ділянки, на яку видано державний акт на право власності.

Таким чином, 15 серпня 2005 року, отримавши державні акти на право власності на спірні земельні ділянки, ОСОБА_3 отримав право приватної власності як на земельні ділянки, так і на розташовані на них багаторічні насадження - виноградники. Позивач у свою чергу отримала у приватну власність земельні ділянки з виноградниками у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3

Стаття 387 ЦК України передбачає, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За такого, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спірні земельні ділянки з розміщеними на них насадженнями належать позивачу на праві власності разом з насадженнями як один цілісний об`єкт, а тому позивач має право витребувати їх у відповідача, оскільки вони вибули з її володіння не з її волі іншим шляхом.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними ним у постановах від 25 лютого 2015 року у справі №6-14цс15 та від 04 листопада 2015 року у справі №6-911цс15.

Посилання відповідача у апеляційній скарзі на те, що виноградники були придбані ним за договором купівлі-продажу від 05 червня 2009 року, не можуть бути прийняті до уваги як такі, що не відповідають вимогам закону.

Договорів оренди спірних земельних ділянок між сторонами не укладено.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду, оскільки воно є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Очаківський райагрохім» залишити без задоволення, а заочне рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 червня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В. Локтіонова

Судді С.Ю. Колосовський

О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 20 листопада 2019 року.