Справа № 214/4753/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 серпня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі судового засідання - Улятовській М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Бузинарської Діани Миколаївни, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту перебування особи на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Бузинарську Д.М., звернулася до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт перебування її, ОСОБА_1 , на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

В обґрунтування пред`явлених вимог представник заявниці зазначає наступне. 24 травня 2013 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 , зареєстрований Саксаганським відділом ДРАЦС Криворізького МУЮ в Дніпропетровській області, а/з №156. Сумісних дітей від шлюбу вони не мають. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер. До його смерті він перебував на обліку в управлінні пенсійного фонду та отримував пенсію в середньому розмірі 13 000 грн., регресні виплати, які з огляду на мізерний розмір її пенсії в середньому 2504,64 грн., були основним джерелом існування їх сім`ї. За рахунок виплат, які отримував ОСОБА_2 , вони оплачували житлово-комунальні послуги, купували продукти харчування, одяг й забезпечували себе всім необхідним. Її доходів не вистачало на задоволення її хоча б основних життєвих потреб, а відтак вона перебувала в основному на утриманні чоловіка. З метою оформлення пенсії по втраті годувальника вона звернулася до управління пенсійного фонду із відповідною заявою в порядку ст.ст.37, 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак 17 травня 2019 року отримала відмову в призначенні такого виду пенсії з посиланням на необхідність встановлення факту її перебування на утриманні чоловіка в судовому порядку. У зв`язку з тим, що розмір її доходів є дуже низьким, вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, тому з метою забезпечення можливості отримання соціальної допомоги у вигляді пенсійних виплат вказаного виду вимушена звернутися до суду.

В ході розгляду справи судом було задоволено клопотання заявниці про допит в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; про заміну заінтересованої особи.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 пред`явлені вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні з підстав, зазначених в заяві. В подальшому подали заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник заінтересованої особи Москалець А.М. правом на участь в судовому засіданні не скористалась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Заперечень проти задоволення заявлених ОСОБА_1 вимог не навела.

З урахуванням позиції учасників справи судовий розгляд здійснено за їх відсутності, неявка яких не перешкоджає цьому.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 суду показала, що з ОСОБА_1 вона знайома, це її рідна мати. ОСОБА_2 - її вітчим, чоловік її матері. Вони перебували в зареєстрованому шлюбі та проживали разом як сім`я з 2013 року до дня його смерті. ОСОБА_1 має власний мізерний дохід, однак значний дохід отримував ОСОБА_2 , за рахунок якого її мати й жила.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду показала, що з ОСОБА_1 знайома давно, приблизно 10 років, проживає з нею по сусідству. ОСОБА_2 - її чоловік, з ним вона перебувала в шлюбі, проживали вони разом, стосунки були хороші. За рівнем доходів подружжя, ОСОБА_2 отримував значно більше, ніж ОСОБА_1 , за рахунок чого їх сім`я і жила.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні докази: відповідь щодо відмови в призначенні пенсії по втраті годувальника (а.с.8-10), свідоцтво про шлюб (а.с.11), свідоцтво про смерть ОСОБА_2 (а.с.12), довідка про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 (а.с.13), довідка про доходи ОСОБА_1 (а.с.14), акт з місця проживання (а.с.15).

Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…».

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом: свідоцтво про смерть ОСОБА_2 (а.с.12),так як цей доказ стосується обставин, на які заявниця посилається в обґрунтування своїх вимог, а саме факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про шлюб (а.с.11), довідку про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 (а.с.13), акт з місця проживання (а.с.15), покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , так як ці докази в їх сукупності містять інформацію, що стосується предмету доказування, а саме те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 травня 2013 року, проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, ОСОБА_2 проживав без реєстрації місця проживання за цією адресою, оскільки офіційно значився зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд вважає належними доказами: довідку про доходи ОСОБА_1 (а.с.14), відповідь щодо відмови в призначенні пенсії по втраті годувальника (а.с.8-10), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме низький рівень доходів заявниці та факт її звернення до пенсійного фонду з приводу призначення пенсії по втраті годувальника. Причиною відмови стала доцільність встановлення в судовому порядку факту її перебування на утриманні чоловіка. Вказані обставини є свідченням того, що встановлення заявленого заявницею факту дійсно має для неї юридичне значення та породжуватиме права.

Суд вважає належними доказами: покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які в сукупності з іншими дослідженими судом доказами підтверджують факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 до дня його смерті та перебування заявниці на його утриманні та фінансовому забезпеченні.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази та показання свідків допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази та покази свідків є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Богодарівка Добровеличківського району Кіровоградської області, з 15 липня 1988 року та по теперішній час значиться зареєстрованою і проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

23 травня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем с. Яблунівка Білоцерківського району Київської області, укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським відділом ДРАЦС Криворізького МУЮ в Дніпропетровській області, актовий запис №156 (а.с.11). Після одруження заявниця прізвище залишила без змін.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривому Розі ОСОБА_2 помер, про що Покровським районним у м. Кривий Ріг відділом ДРАЦС ГТУЮ в Дніпропетровській області 2 квітня 2019 року складено актовий запис за №513 (а.с.12).

До дня смерті ОСОБА_2 проживав без реєстрації зі своєю дружиною ОСОБА_1 за адресою її реєстрації по АДРЕСА_1 .

Судовим розглядом вставлено, що ОСОБА_1 з 1 грудня 2018 року перебуває на обліку в Криворізькому ЦОУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком в середньому щомісячному розмірі 2 694 грн. 63 коп. Протягом життя ОСОБА_2 , вона перебувала на його утриманні, оскільки він мав вищий рівень доходів від її та забезпечував матеріально їх сім`ю.

10 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Саксаганського відділу обслуговування громадян (СЦ) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою з питання переведення її на пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2 .

За результатами звернення ОСОБА_1 Саксаганським відділом обслуговування громадян (СЦ) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надано відповідь від 17 травня 2019 року про те, що для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника заявниці доцільно підтвердити факт спільного проживання її та померлого ОСОБА_2 в судовому порядку, оскільки на момент смерті від значився за іншою адресою, відмінною від адреси реєстрації місця проживання заявниці.

Вислухавши пояснення заявниці, її представника, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.293, п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, яка кореспондується з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні (п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України).

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 № 5 роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, якщо постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала утримання.

Відповідно до ч.2, ч.4 ст.3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 36 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності у годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч. 2 ст. 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону.

Таким чином, доведеними в ході судового розгляду є обставини того, що ОСОБА_1 перебувала в шлюбі с ОСОБА_2 і постійно проживала разом з ним до дня його смерті. За життя ОСОБА_2 отримував пенсію, якою забезпечував себе та свою дружину, що перебувала на його утриманні, адже отримувала від нього допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, хоча й сама одержувала пенсію в незначному розмірі.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що факт постійного проживання заявниці ОСОБА_1 з годувальником ОСОБА_2 та перебування на його утриманні є доведеними, оскільки вимоги заявниці знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому подана нею заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п.2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», рішення суду про встановлення факту перебування особи на утриманні померлого годувальника надає заявниці право на звернення до органів пенсійного фонду щодо вирішення питання призначення пенсії по втраті годувальника згідно ст.ст.37,38 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, у зв`язку з чим понесені заявницею судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 4, 13, 19, 76-82, 141, 263-265, 267, 268, 273, 293, 294, 315-319, 351-352, 354, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Бузинарської Діани Миколаївни, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту перебування особи на утриманні - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Богодарівка Добровеличківського району Кіровоградської області, на утриманні її чоловіка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Яблунівка Білоцерківського району Київської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 15 серпня 2019 року.

Суддя Прасолов В.М.