ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року

м.Суми

Справа №587/2143/18

Номер провадження 22-ц/816/2750/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Орлов І. В.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, Бездрицька сільська рада Сумського району Сумської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подані через представника адвоката Нікітченко Євгенію Вікторівну, Цуканова Миколи Анатолійовича, ОСОБА_4 , подані через представника адвоката Сергеєву Світлану Анатоліївну, на рішення Сумського районного суду Сумської області від 26 лютого 2019 року в складі судді Дашутіна І.В., ухваленого у м. Суми,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у серпні 2018 року, ОСОБА_1 просив: 1) визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 04.04.2018 року № 394 в частині передачі у комунальну власність Бездрицькій сільській раді Сумського району Сумської області земельної ділянки площею 2,000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області; 2) зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, на підставі проекту землеустрою, який затверджений його наказом від 24.07.2018 № 18-5418/16-18-СГ, надати йому у власність вказану земельну ділянку

Свої вимоги мотивує тим, що починаючи з жовтня 2015 року він неодноразово звертався до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області з приводу відведення йому у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області. Проте, отримував відмови щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та в подальшому його затвердження, які судовими рішеннями визнавались незаконними. Так, постановою Сумського окружного адміністративного суду від 25.10.2016 року було зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Сумській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 24.07.2018 року № 18 5418/16-18-СГ було затверджено проект землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області. Однак, в порушення вимог закону не було прийнято рішення про передачу земельної ділянки їй у власність. Крім того, наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 04 квітня 2018 року № 394 було незаконно передано цю земельну ділянку у комунальну власність Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 26.02.2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 04.04.2018 року № 394 в частині передачі у комунальну власність Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, на підставі проекту землеустрою, який затверджений його наказом від 24.07.2018 року № 18-5418/16-18-СГ, надати ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області.

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1409,60 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволені позову.

Доводи скарги мотивує тим, що позовні вимоги є безпідставними, а права позивача не порушені, оскільки рішення суду, яким було зобов`язано управління затвердити документацію із землеустрою, набрало законної сили 10.07.2018 року, а 04.04.2018 року на законних підставах було прийнято рішення про передачу спірної земельної ділянки у комунальну власність Бездрицької сільської ради, яка з 17.04.2018 року (момент державної реєстрації) є її розпорядником, тому оскаржуваним рішення порушуються її права та інтереси. Проте, наказ управління від 24.07.2018 року про затвердження документації позивачем не оскаржувався.

Крім того, апеляційні скарги на рішення суду від 26 лютого 2019 року подали також ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє представник адвокат Нікітченко Є.В., Цуканов М.А., Дорда О.В., в інтересах яких діє представник адвокат Сергеєва С.А., тобто особи, які не брали участі у справі, але вважають, що суд вирішив питання про їх права та законні інтереси.

При цьому, заявники апеляційних скарг, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Фактично доводи апеляційних скарг зводяться до того, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , як учасники антитерористичної операції, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року № 898-р "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками" набули право на отримання у власність земельної ділянки, тому звернулись з відповідними заявами до Головного управління Держгеокадастру в Сумській області. Наказами управління від 25 та 29 серпня 2016 року їм надано дозволи на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для індивідуального садівництва, які розташовані на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області. Посилаючись на те, що умовно визначені земельні ділянки, які вони бажають отримати у власність, знаходяться в межах земельної ділянки, яку оскарженим рішенням управління Держгеокадастру в Сумській області зобов`язано передати у власність позивачу ОСОБА_1 , заявники апеляційних скарг вважають, що рішенням суду від 26 лютого 2019 року по даній справі порушуються їх права та законні інтереси щодо отримання земельних ділянок у власність.

У відзиві на апеляційну скаргу управління Держгеокадастру позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Вказує, що під час затвердження проекту землеустрою відповідач повинен був одночасно вирішити питання про передачу земельної ділянки, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Представник позивача адвокат Кучменко С.В. у відзиві на апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначив, що надання вказаним особам дозволів на розроблення відповідних проектів землеустрою є лише первісним етапом процедури відведення земельних ділянок і не означає, що такі проекти землеустрою в майбутньому будуть затверджені компетентним суб`єктом владних повноважень, а земельні ділянки передані заявникам. При цьому, представник позивача вказав, що у 2015 році на момент первинного звернення ОСОБА_1 із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою спірна земельна ділянка була вільною землею сільськогосподарського призначення, а в Головному управлінні Держгеокадастру у Сумській області були відсутні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на цю ж саму земельну ділянку від громадян учасників АТО, оскільки земельна ділянка не була віднесена до ділянок для відведення учасникам АТО та сім`ям загиблих учасників АТО відповідно до розпорядження КМ України від 19 серпня 2015 року № 898-р «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками». Також, адвокат Кучменко С.В. звертає увагу на ту обставину, що земельна ділянка, яка відводиться у власність позивачу закріплена межовими знаками, а з боку власників суміжних земельних ділянок претензій щодо існуючих меж не надходило. До того ж, представник позивача зауважив, що всупереч вимогам закону за відсутності детального плану території, який був затверджений лише 13.04.2018 р., в серпні 2016 року управління Держгеокадастру надало заявникам дозволи на розробку проектів землеустрою для індивідуального садівництва. Ураховуючи викладене, вважає, що оскаржуваним рішенням суд першої інстанції не вирішував питання про права і обов`язки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У відзиві ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на апеляційну скаргу відповідача, поданому через їх представника - адвоката Сергеєву С.А., вони підтримують свої подані апеляційні скарги та зазначають, що на час ухвалення рішення судом першої інстанції, спірні земельні ділянки перебували у комунальній власності, тому розпоряджатися цими землями вправі тільки Бездрицька сільська рада.

У відзиві ОСОБА_3 на апеляційну скаргу відповідача, поданому через представника адвоката Нікітченко Є.В., підтримує подану свою апеляційну скаргу та зазначає, що він, як учасник АТО, має першочергове право на отримання земельної ділянки.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Сумській області доводи апеляційних скарг підтримала та просила задовольнити.

Представники ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , ОСОБА_4 підтримали доводи апеляційних скарг і скаргу відповідача, просили рішення скасувати.

Представник позивача проти скарг заперечив та просив рішення залишити без змін.

Представник Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області просила рішення скасувати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що до моменту прийняття наказу про передачу спірної земельної ділянки у комунальну власність, позивач на законних підставах отримав дозвіл на розроблення проекту землеустрою, належним чином погодив розроблений проект землеустрою та звернувся із заявою про його затвердження. Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області проект землеустрою був затверджений, але всупереч вимогам закону не вирішено питання передачі у власність позивачу земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду виходячи з наступного.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що в період з листопада 2015 року по серпень 2016 року ОСОБА_1 тричі звертався до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Бездрицької сільської ради Сумського району (т. 1 а.с. 46-51, т. 2 а.с. 17-19).

Однак Головне управління Держгеокадастру у Сумській області кожний раз відмовляло у наданні ОСОБА_1 такого дозволу.

Постановами Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2016 р. у справі № 818/26/16, від 25.10.2016 р. у справі № 818/745/16 та від 25.10.2016 р. у справі № 818/1125/16 ці відмови були визнані протиправними та скасовані, а останньою постановою зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Сумській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області за межами населеного пункту (т. 1 а.с. 46-51, т. 2 а.с. 17-19).

Наказом від 06.03.2017 р. № 18-1595/16-17-СГ, на виконання вимог постанови Сумського окружного адміністративного суду від 25.10.2016 року в адміністративній справі № 818/1125/16, ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га (т. 1 а.с. 20).

Розроблений проект землеустрою належним чином погоджено висновком Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 22.09.2017 р. № 16944/82-17 (т. 1 а.с. 22).

10.10.2017 р. був складений акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, відповідно до якого земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 , площею 2,00 га, що відводиться ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства, закріплена в натурі (на місцевості) межовими знаками (т. 2 а.с. 218).

З витягу з Державного земельного кадастру вбачається, що 17 жовтня 2017 року за заявою ОСОБА_1 була проведена державна реєстрація запроектованої для відведення йому у власність земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 , площею 2,00 га з цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства (т. 1 а.с. 23-25).

10 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 йому у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області (т. 1 а.с. 26).

Однак, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області не затвердило вказаний проект землеустрою.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11.04.2018 р. в адміністративній справі № 818/967/18, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2018 р., позов ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Сумській області затвердити проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області (т. 1 а.с. 27-34).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 24.07.2018 року № 18-5418/16-18-СГ було затверджено проект землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 35). Питання про передачу земельної ділянки не вирішувалось.

В цей час, наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 04.04.2018 р. №394 передано Бездрицькій сільській раді у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 351,3786 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Бездрицької об`єднаної територіальної громади Сумського району Сумської області згідно з додатком до цього наказу за актом приймання-передачі земельних ділянок, до яких увійшла і земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 , на яку затверджено проект землеустрою щодо відведення її у власність позивачу для ведення особистого селянського господарства(т. 1а.с. 54-62).

На підставі цього наказу та рішення про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність від 14.02.2018 р. № 15.7, 17.04.2018 р. було здійснено реєстрацію права власності територіальної громади в особі Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 , площею 2,00 га та цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (т. 1а.с. 63).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 24.10.2018 р. була здійснена державна реєстрація права власності територіальної громади в особі Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 , площею 13,5347 га та цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (т. 2 а.с. 163).

Також встановлено, що 03.12.2018 р. ОСОБА_1 знову звертався з письмовою заявою до Бездрицької сільської ради, у якій просив на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 24.07.2018 р. № 18 5418/16 18 СГ надати йому у власність земельну ділянку площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 179).

У відповіді від 22.12.2018 р. на зазначене звернення ОСОБА_1 сільською радою повідомлено, що вказана земельна ділянка на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 04.04.2018 р. №394 передана до земель запасу Бездрицької сільської ради та перебуває у комунальній власності, а масив, до якого вона входить, відповідно до розробленого детального плану території передбачений для надання учасникам АТО земельних ділянок для ведення садівництва, дозвіл на розроблення проектів відведення яким був наданий ще у 2016 році (т. 1 а.с. 180).

Розпорядженням голови районної державної адміністрації Сумської області від 14.07.2017 р. № 278-ОД було вирішено розробити та подати на розгляд та затвердження голові районної державної адміністрації детальний план території за межами населеного пункту с. Бездрик на територіях Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області для розміщення садових ділянок учасників антитерористичної операції, які отримали дозвільні документи ГУ Держгеокадастру у Сумській області (т. 2 а.с. 5).

Після відповідних громадських обговорень містобудівної документації, які відбулися 01.03.2018 р. та 20.03.2018 р., громадяни учасники АТО 05.07.2017 р. звернулися до голови районної державної адміністрації Сумської області для отримання дозволу на замовлення виготовлення детального плану території за межами населеного пункту на землях Бездрицької сільської ради (т. 2 а.с. 10).

Розпорядженням голови районної державної адміністрації Сумської області від 13.04.2018 р. № 192-ОД затверджено детальний план території земельної ділянки, загальною площею 29,03 га, для розміщення садових ділянок учасників АТО за межами населеного пункту с. Бездрик на землях Бездрицької територіальної громади Сумського району Сумської області (т. 2 а.с. 11).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , наказами від 25.08.2016 р. № 18-3154/16-16-СГ, № 18-3162/16-16-СГ, № 18-3163/16-16-СГ та наказом від 29.08.2016 р. № 18-3201/16-16-СГ відповідно отримали дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок їм у власність за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області, площею 0,12 га кожному та цільовим призначенням для індивідуального садівництва (т. 2 а.с. 75-78, 83-86, 106-109, 233).

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст. 5 Земельного кодексу України (далі ЗК України), одним із основних принципів земельного законодавства є забезпечення гарантій прав на землю.

Порядок набуття громадянами права власності на земельну ділянку у разі передачі її із земель державної власності у приватну власність у межах норм безоплатної приватизації визначений приписами статей 118, 121, 122, 186-1 Кодексу. Вказаними нормами Земельного Кодексу передбачений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, повноваження органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Зокрема, за змістом положень частин четвертої, восьмої статті 122 Кодексу передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність громадян у межах норм безоплатної приватизації здійснюють центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи, тобто, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області.

ОСОБА_1 у відповідності до ст. 118 ЗК України, вперше у листопаді 2015 року подав заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, який затверджено після спливу значного часу внаслідок оспорювання свого права в суді, наказом ГУ Держгеокадастру в Сумській області № 18-1595/16-17-СГ від 06.03.2017 р. та розробив відповідний проект землеустрою з присвоєнням земельній ділянці кадастрового номера НОМЕР_1 .

Погодження проекту землеустрою здійснюється у відповідності до ст. 186-1 ЗК України, згідно з частинами 1 та 6 якої проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Розроблений ОСОБА_1 проект був погоджений висновком ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 22.09.2017 р. № 16944/82-17. У висновку зазначено, що проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства відповідає законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам.

Після цього, земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 , площею 2,00 га, що відводиться ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства, була закріплена в натурі (на місцевості) межовими знаками та складений акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Даний акт підписаний начальником структурного підрозділу ГУ Держгеокадастру в Сумській області.

На виконання наказу ГУ Держгеокадастру в Сумській області № 18-1595/16-17-СГ від 06.03.2017 р. міськрайонним управлінням у м. Сумах та Сумському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області була проведена державна реєстрація земельної ділянки, площею 2,00 га з цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_1 .

В частині 9 ст. 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Таким чином, розроблений проект землеустрою підлягає погодженню та затвердженню відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування. У разі прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність одночасно вирішується питання про надання земельної ділянки у власність.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19 червня 2018 року у справі 816/1920/17.

Погоджений проект був поданий позивачем на затвердження до ГУ Держгеокадастру у Сумській області 10 листопада 2017 року, однак всупереч ч. 9 ст. 118 ЗК України, відповідач до 24 листопада 2017 року не затвердив погоджений належним чином проект та не передав у власність позивачу земельну ділянку.

Позивач двічі (24.11.2017 р. та 03.03.2018 р.) отримував відмови у затвердженні проекту землеустрою, які рішеннями Сумського окружного адміністративного суду були визнані протиправними та скасовані. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11.04.2018 р. у справі № 818/967/18, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2018 р., було також зобов`язано ГУ Держгеокадастру в Сумській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства.

На виконання вказаного рішення суду, наказом ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 24.07.2018 р. № 18-5418/16-18-СГ було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 , однак всупереч вимогам закону та правової позиції Верховного Суду земельна ділянка не була надана у власність позивачу.

В період оспорювання позивачем в судовому порядку відмов ГУ Держгеокадастру в Сумській області у затверджені проекту землеустрою та передачі йому у власність земельної ділянки, ГУ Держгеокадастру в Сумській області видало наказ від 04.04.2018 р. № 394 про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність, виданий у відповідності до розпорядження КМУ від 30.01.2018 р. № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад». Відповідно до цього наказу, земельна ділянка, сформована для передачі у власність ОСОБА_1 , в порушення його прав була передана до земель комунальної власності Бездрицької об`єднаної територіальної громади.

Однак, станом на 24.11.2017 р., тобто на день, коли погоджений належним чином проект землеустрою повинен був бути затверджений ГУ Держгеокадастром в Сумській області, не існувало а ні наказу від 04.04.2018 р. № 394 про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність, а ні розпорядження КМУ від 30.01.2018 р. № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад».

Тобто, ГУ Держгеокадастру в Сумській області, будучи обізнаним про наявність судового розгляду адміністративної справи щодо визнання їх дій протиправними, відмов у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, окрім того прийняв наказ про передачу вже сформованої для передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки у комунальну власність, чим порушило його право на отримання у власність земельної ділянки.

Вищевикладеним спростовуються доводи управління в апеляційній скарзі щодо наявності законних підстав для видання оспорюваного наказу.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушень пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування».

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Отже, встановлені в справі обставини дають підстави стверджувати, що позивач відповідно до вимог закону отримав дозвіл на розроблення проекту землеустрою, належним чином погодив розроблений проект землеустрою та 10 листопада 2017 року звернувся із заявою про його затвердження, тобто, ще до прийняття відповідачем рішення від 04 квітня 2018 року про передачу спірної земельної ділянки у комунальну власність Бездрицької сільської ради. Однак, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області протиправно у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не прийняло рішення про затвердження проекту землеустрою та надання її у власність, та незаконно було відмовлено у його затвердженні, що підтверджується судовими рішеннями, які набрали законної сили.

До того ж, всупереч положенням ч. 9 ст. 118 ЗК України управління Держгеокадастру 24.07.2018 р. прийняло рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , однак без одночасного прийняття відповідного рішення про надання її у власність позивачу.

З огляду на викладене, необґрунтованими є посилання в апеляційній скарзі відповідача на те, що спірна земельна ділянка наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 04.04.2018 р. за № 394 вже передана з державної власності у комунальну власність, не може бути підставою для скасування рішення суду і відмови в задоволенні позовних вимог.

При цьому, за умовами розпорядження Кабінету Міністрів України «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» від 31 січня 2018 року за № 60 Державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру, починаючи з 1 лютого 2018 року мала забезпечити здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність, розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

В рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) наголошується, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами. Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Проте, всупереч цьому, ГУ Держгеокадастру у Сумській області, надавши ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою, виділивши йому земельну ділянку в натурі та зареєструвавши її в Державному земельному кадастрі як земельну ділянку, що надається ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства, тобто вчинивши дії, спрямовані на надання позивачу земельної ділянки у власність, окрім затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність, що за вищенаведеними фактичними обставинами справи повинно було бути здійснено ще до 24.11.2017 р., не передало цю спірну земельну ділянку у власність ОСОБА_1 , а наказом від 04.04.2018 р. № 394 передало її в комунальну власність Бездрицької об`єднаної територіальної громади.

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача про законність наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 04 квітня 2018 року № 394 в частині передачі у комунальну власність Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

За змістом ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Як передбачено, ч. 1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Апеляційне та касаційне оскарження судових рішень є формою перевірки законності та обґрунтованості рішень суду вищестоящим судом з метою скасування чи зміни неправильних судових рішень.

З матеріалів справи вбачається, що наказами Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 25 серпня 2016 року № 18-3123/16-16-СГ ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 надано дозволи на розроблення відповідних проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району, орієнтований розмір земельної ділянки 0,12 га, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва.

Відповідно до ст. 35 ЗК України, земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо.

З аналізу статті 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вбачається, що на садових земельних ділянках дозволяється будувати індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарські будівлі і споруди, гаражі, елементи благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Тобто, земельні ділянки для ведення садівництва є такими, що надаються для містобудівних потреб.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» забороняється передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що детальний план території за межами населеного пункту с. Бездрик був затверджений 13.04.2018 р. розпорядженням голови районної державної адміністрації № 192-ОД відповідно до ст. 19 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

Таким чином, надання дозволів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на розроблення проектів землеустрою щодо відведення їм земельних ділянок у власність для садівництва за межами с. Бездрик на території Бездрицької сільської ради було здійснено з порушенням вимог ч. 7 ст. 118 ЗК України, оскільки відсутність, зокрема, містобудівної документації, а саме детального плану цієї території, є безумовною підставою для відмови у наданні такого дозволу.

До того ж, колегія суддів зазначає, що надання заявникам апеляційних скарг, які не брали участі у розгляді даної справи дозволів на розроблення відповідних проектів землеустрою, є лише первісним етапом процедури відведення земельних ділянок і не означає, що такі проекти землеустрою в наступному будуть затверджені компетентним суб`єктом владних повноважень, а земельні ділянки - передані заявникам.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 27 лютого 2018 року у справі 545/807/17 та від 28 лютого 2019 року у справі № 818/1903/17.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який є невід`ємною частиною Конвенції, передбачене право кожної фізичної або юридичної особи на мирне володіння своїм майном.

ЄСПЛ в своїх рішеннях у справах «Жовнер проти України», «Меллахер та інші проти Австрії» «Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії» зазначив, що під поняттям «майно» розуміється не лише майно, яке належить особі на праві власності згідно із національним законодавством, а й «правомірні очікування» та «законні сподівання» особи. При цьому, «правомірні очікування» виникають в особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваження органу.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , отримавши у серпні 2016 році дозволи на розроблення проекту землеустрою до цього часу не вчинили більше жодних дій для реалізації свого права на отримання земельної ділянки у власність, як то розроблення проекту землеустрою з виділом цієї земельної ділянки в натурі, його погодження та присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру.

Рішення управління про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не породжує будь-якого права власності на майно чи права користування майном (майнового права). Право на розробку проекту землеустрою, не є майном у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції, не підпадає під захист Конвенції, і не дає підстави для застосування таких термінів як «правомірні очікування» та «законне сподівання».

З огляду на викладене, а також те, що в наказах управління Держгеокадатру в Сумській області їм було зазначено про всю процедуру відведення земельної ділянки у власність колегія суддів не переконана доводами заявників апеляційних скарг про те, що вони вважали, що вчинили всі необхідні дії для «правомірного очікування» набуття земельної ділянки, як учасників АТО.

До того ж, на даний час передані за оспорюваним наказом земельні ділянки із державної власності в комунальну власність, загальною площею 13,5347 га, зареєстровані за територіальною громадою в особі Бездрицької сільської ради Сумського району з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, з кадастровим номером НОМЕР_2 та цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Тоді як заявникам учасникам АТО були передбачені земельні ділянки з цільовим призначенням для індивідуального садівництва.

Ураховуючи викладене, доводи апеляційних скарг ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , про те, що їм надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району, орієнтований розмір земельної ділянки кожному 0,12 га, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, а також про те, що умовно визначені земельні ділянки, які вони мають намір отримати у власність знаходяться в межах земельної ділянки, яку оскарженим рішенням суду зобов`язано управління Держгеокадастру в Сумській області передати у власність позивачу ОСОБА_1 не можуть бути підставою для скасування рішення суду та для відмови у задоволенні позовних вимог останнього.

Отже, встановлені в справі обставини дають підстави стверджувати, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 не довели належними та допустимими доказами обставин щодо порушення їх прав, як осіб, зацікавлених в одержанні у власність земельних ділянок для індивідуального садівництва, внаслідок реалізації ОСОБА_1 права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивач не довів належними та допустимими доказами порушення його прав та законних інтересів наказом Головного управління від 04 квітня 2018 року за № 394 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині щодо передачі у комунальну власність Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області земельної ділянки площею 2,0000 га з кадастровим номером НОМЕР_1 є необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач вжив всіх заходів, передбачених законодавством, щоб отримати у власність спірну земельну ділянку, проте, всупереч його «правомірним очікуванням» та «законним сподіванням» земельна ділянка незаконно була передана у комунальну власність органу місцевого самоврядування.

Також колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Сумській області стосовно недоведеності вимоги позову про зобов`язання вказаного відповідача надати позивачу у власність спірну земельну ділянку, оскільки з вимог ч. 9 ст. 118 ЗК України вбачається, що у випадку затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки одночасно мало бути вирішено і питання про надання позивачу вказаної земельної ділянки у власність, чого безпідставно зроблено не було.

Враховуючи норми матеріального права діючих на час виникнення спірних правовідносин і те, що права позивача були порушені саме ГУ Держгеокадастру у Сумській області, оскільки на час виникнення спірних правовідносин саме цей орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин був розпорядником спірної земельної ділянки.

Стосовно доводів ГУ Держгеокадастру у Сумській області щодо неправильного розподілу судових витрат між відповідачами, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача. У справі, що переглядається два відповідача, однак права позивача були порушені тільки ГУ Держгеокадастру у Сумській області. Тому суд здійснив розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подані через представника адвоката Нікітченко Євгенію Вікторівну, Цуканова Миколи Анатолійовича, ОСОБА_4 , подані через представника адвоката Сергеєву Світлану Анатоліївну, залишити без задоволення.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 26 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 серпня 2019 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

І.В.Орлов