Ухвала

20 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 206/4713/17-ц

провадження № 61-48597св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Дніпровська міська рада, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2018 року у складі колегії суддів: Варенко О. П., Городничої В. С., Лаченкової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Дніпровської міської ради, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - Управління державної реєстрації ГТУЮ у Дніпропетровській області), третя особа - ОСОБА_2 , про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що у 2014 році вона звернулася до Дніпропетровської міської ради із клопотанням на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 , для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд. Рішенням Дніпропетровської міської ради від 29 жовтня 2014 року № 82/56 їй надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Після отримання рішення, нею здійснено всі необхідні дії для відведення земельної ділянки, а саме: розроблено та погоджено технічну документацію, отримано кадастровий номер :096455:0265). У подальшому вона неодноразово зверталась до Дніпропетровської міської ради з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її їй у приватну власність. Проте Дніпропетровська міська рада, порушуючи порядок та строки розгляду її клопотань, усіляко затримувала розгляд клопотання та взагалі не приймала будь-яких рішень. У той же час, їй стало відомо, що земельна ділянка, на яку їй надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, з незрозумілих причин, зареєстровано на праві власності за ОСОБА_2 Дніпропетровська міська рада неодноразово приймала рішення про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 . Втім, ОСОБА_2 рішення Дніпропетровської міської ради не виконував та нічого не робив з виділеною земельною ділянкою. Після прийнятого 29 жовтня 2014 року рішення № 82/56, ОСОБА_2 почав писати скарги про чинення йому перешкод у користуванні земельною ділянкою. Незважаючи на наявність рішення № 82/56 від 29 жовтня 2014 року, ОСОБА_2 домігся повторно отримати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, про що свідчить рішення Дніпропетровської міської ради від 26 листопада 2014 року № 85/58. На сьогодні ОСОБА_2 продовжує не реалізовувати своє право на отримання спірної земельної ділянки та лише чинить перешкоди іншим особам. 13 квітня 2017 року за рішенням Дніпропетровської міської ради № 344/19 ОСОБА_2 в черговий раз надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, при цьому у той же день, тобто 13 квітня 2017 року Дніпропетровською міською радою прийнято рішення № 83/19 про передачу спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_2 . Під час підготовки позовної заяви їй стало відомо, що рішенням Дніпропетровської міської ради від 28 вересня 2016 року № 82/14 рішення Дніпропетровської міської ради від 29 жовтня 2014 року № 82/56, яким їй надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою визнано таким, що втратило чинність.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила визнати незаконними та скасувати рішення Дніпропетровської міської радивід 28 вересня 2016 року № 83/14, скасувати рішення Дніпропетровської міської ради від 13 квітня 2017 року № 83/19, скасувати державну реєстрацію за ОСОБА_2 на земельну ділянку та зобов`язати Дніпропетровську міську раду на найближчій сесії розглянути питання щодо затвердження проекту землеустрою та передачі їй земельної ділянки.

Заочним рішенням Самарського районного суду м .Дніпропетровська від 28 вересня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення Дніпропетровської (Дніпровської) міської ради від 28 вересня 2016 року № 83/14 «Про втрату чинності рішень міської ради від 29 жовтня 2014 року № 83/56, від 29 жовтня 2014 року № 82/56 щодо надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) на АДРЕСА_1 у частині визнання таким, що втратило чинність рішення Дніпропетровської міської ради від 29 жовтня 2014 року № 82/56 «Про надання гр. ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель у споруд (присадибна ділянка) на АДРЕСА_1 ». Скасовано рішення Дніпропетровської міської ради від 13 квітня 2017 року № 83/19 «Про передачу земельної ділянки на АДРЕСА_1 ) у власність ОСОБА_2 , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)». Скасовано державну реєстрацію за ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на земельну ділянку кадастровий номер :09:455:0285, реєстровий номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису права власності 20495093. Зобов`язано Дніпровську (Дніпропетровську) міську раду на найближчій сесії розглянути питання щодо затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки на АДРЕСА_1 район) ОСОБА_1 , для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що Дніпровська (Дніпропетровська) міська рада порушила строк та порядок розгляду клопотання позивача щодо надання земельної ділянки у користування, що виразилось у бездіяльності Дніпровської (Дніпропетровської) міської ради, у той час як чинним законодавством чітко передбачений строк розгляду такого звернення (два тижні, за умови відсутності необхідності проведення додаткових експертиз), та вичерпний перелік рішень, що можуть бути прийнятий за відповідним зверненням (задовольнити, відмовити), що з огляду на викладені обставини, які встановлені судом, беззаперечно порушили права і законний інтерес позивача. Відсутність письмового рішення відповідача, прийнятого у передбачений чинним законодавством строк, щодо ініційованого позивачем питання, про задоволення та/або відмову, позбавило її у розумні/адекватні строки, без затримки домогтись вирішення питання, що стосувалось безпосередньо її законного інтересу, що є неприпустимим зі сторони держави. Відсутність такого рішення з боку Дніпровської (Дніпропетровської) міської ради передувало прийняттю послідуючих рішень стосовно спірної земельної ділянки, що з урахування встановлених обставин у справі підлягають скасуванню.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2018року рішення суду першої інстанції скасовано у частинах: скасування рішення Дніпропетровської міської ради від 13 квітня 2017 року № 83/19 «Про передачу земельної ділянки на АДРЕСА_1 ) у власність ОСОБА_2 , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)»; скасування державної реєстрації за ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на земельну ділянку за кадастровим номером :09:455:0285, реєстровий номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису права власності 20495093; зобов`язання Дніпровської (Дніпропетровської) міської ради на найближчій сесії розглянути питання щодо затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки на АДРЕСА_1 Самарський район) ОСОБА_1 , для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та відмовлено у задоволенні цих позовних вимог. Змінено рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що рішення Дніпровської (Дніпропетровської) міської ради від 29 жовтня 2014 року № 82/56 щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту не може бути визнано нечинним, враховуючи, що цей ненормативний акт вже реалізований та вичерпав свою дію. Системний аналіз статей 116, 118 ЗК України дає підстави вважати, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність чи оренду. Таким чином, у суду немає підстав вважати пріоритетність того чи іншого заявника, а отже, і порушеного права позивача, яка майнових прав на спірну земельну ділянку не набула. Крім того, ОСОБА_2 не залучений до участі у справі як відповідач.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У грудні 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2018 року, в якій просить скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. Дніпровська міська рада, порушуючи порядок та строки розгляду клопотання позивача, усіляко затримувала розгляд клопотання та взагалі не приймала будь-яких рішень, тим самим, порушуючи її цивільні права. Апеляційним судом при винесенні постанови порушено норми матеріального права та засади цивільного судочинства щодо основних завдань цивільного судочинства: про справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, а також її право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, передбачене частиною першою статті 121 ЗК України, а також помилково встановлено, що судами не можуть скасовуватись рішення органів місцевого самоврядування.

У лютому 2019 року ОСОБА_2 подав до суду відзив на касаційну скаргу у якому зазначено, що у матеріалах справи відсутні належні докази, які б свідчили про наявність прав та інтересів позивача щодо земельної ділянки та підстав її отримання. Проект відведення земельної ділянки не визначений законом як підстава набуття права на земельну ділянку і не є правовстановлюючим документом.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа - ОСОБА_2 , про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2018 року призначити до судового розгляду на 04 грудня 2019 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
Г. І. Усик

В. В. Яремко