ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8632/19 Справа № 199/6643/19 Суддя у 1-й інстанції - Спаї В. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 серпня 2019 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2019 року до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа - ГУ ПФУ про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення наявності у заявника трудового та учбового стажу з 01.09.1977 року по 31.07.1978 року - навчання в професійно-технічному училищі № 46 м. Макіївка Донецької області; з 20.06.1978 року по 19.06.1984 року трудові відносини з фабрикою індпошиву та ремонту одягу м. Макіївка, займала посаду кравця легкого жіночого одягу; з 23.08.1986 року по 23.09.1988 року трудові відносини з ВП «Шахта «Калинівська-Східна» державного підприємства «Макіїввуголь», займала посаду няньки; 01.12.1988 року по 30.11.1992 року трудові відносини з спеціалізованим ремонтно-будівельним управлінням «Макіївліфт» ВАТ «Укрліфт», займала посаду електромеханіка та ліфтера; з 11.06.1999 року по 29.09.2000 року трудові відносини з ЖРЕУ № 16, займала посаду бухгалтера; зобов`язати ГУ ПФУУкраїни в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу вищезазначений трудовий стаж.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 серпня 2019 року відмовлено у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ГУ ПФУ про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки суд першої інстанції, ознайомившись із поданою заявою, встановив, що заявлені питання не можуть бути встановлені у порядку, визначеному ЦПК України для розгляду справ в окремому провадженні, так як існує інший, позасудовий порядок їх встановлення, та їх віднесено до компетенції органів Пенсійного фонду України.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, посилаючись на те, що судом невірно та необгрунтовано застосовано норму процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувану ухвалу було прийнято судом з неправильним застосуванням чинного законодавства, а через те що є наявна усна відмова працівника ГУ ПФУ та наявний той факт, що через бездіяльність державних органів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника ОСОБА_1 та порушує її законні інтереси, заява останньої підлягає розгляду в рамках цивільної справи та встановлення факту, як такого що має юридичне значення.

ГУ ПФУ відповідно до ст. 360 ЦПК України подало відзив, в якому просило апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 серпня 2019 року про відмову у відкритті провадження залишити без змін, посилаючись на необгрунтованість доводів апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено перелік категорій справ, які розглядає суд про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Таким чином, встановлення факту, що має юридичне значення, який не зазначено у ч. 1 ст. 315 ЦПК України, можливе виключно за умови, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У пунктах 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається не поданою і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

У кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

Згідно із тексту поданої ОСОБА_1 заяви про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, колегія суддів встановила, що заявник 02.07.2019 року звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про взяття на облік та нарахуванні пенсії за віком. Для підтвердження страхового стажу заявником ГУ ПФУ в Дніпропетровській області разом з заявою було також надано довідки, які підтверджують наявний необхідний страховий стаж у заявника ОСОБА_1 для нарахування їй пенсії за віком ГУ ПФУ в Дніпропетровській області. Проте, в усній формі їй було відмовлено в прийнятті довідок, які їй видано та завірено печатками ДНР та надано довідку та направлено заявника до державного органу, який займається соціальними виплатами.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що питання, які викладені в заяві ОСОБА_1 , не можуть бути встановлені у порядку, визначеному ЦПК України для розгляду справ в окремому провадженні, так як існує інший, позасудовий порядок їх встановлення, та їх віднесено до компетенції органів Пенсійного фонду України.

Згідно із пунктом 4.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії, (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (із змінами, внесеними постановою правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1), право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано зазначає в оскаржуваній ухвалі, що заявлені питання ОСОБА_1 необхідно вирішувати шляхом звернення до органів Пенсійного фонду України та у разі відмови дії останнього можуть бути оскаржені до суду шляхом звернення в позовному провадженні.

Виходячи з вищевказаного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відмови у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 .

Ухвала суду постановлена на повно з`ясованих обставинах справи з дотриманням норм процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін, враховуючи, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду. Суд не допустив порушень процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування ухвали суду.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні даного питання дотримався вимог процесуального закону, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 серпня 2019 року про відмову у відкритті провадження залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова