Постанова

Іменем України

25 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 522/23246/17

провадження № 61-36321св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач - Одеська міська рада,

третя особа - об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Успенська, 17»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Успенська, 7» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2018 року у складі судді Домусчі Л. В. та постанову Апеляційного суду Одеської області від 11 квітня 2018 року у складі колегії суддів: Журавльова О. Г., Кравця Ю. І., Цюри Т. В., та на ухвалу Одеського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року у складі судді Гірняк Л. А.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Одеської міської ради, за участю третьої особи - об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Успенська, 17» (далі - ОСББ «Успенська, 17»), про визнання протиправним та скасування рішення.

06 лютого 2018 року представник позивачів ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, у якій просила забезпечити позов шляхом: зупинення дії рішення ради до набрання рішення у справі законної сили; заборони Одеській міській раді вчиняти дії щодо укладання договору оренди земельної ділянки, заборони будь-яким реєстраційним службам чи державним реєстраторам, особам, зазначеним у статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» приймати рішення стосовно реєстрації права користування земельною ділянкою.

Заява мотивована тим, що позивачі є власниками нежитлових приміщень першого поверху № 501 одноповерхового будинку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 135,9 кв. м, і з технічного паспорту вбачається, що приміщення розташоване в окремій будівлі літерою «Г» та становлять окремий об`єкт, що дає їм право на оформлення права землекористування. Також позивачі є власниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 237,99 кв. м та житловою площею 113,89 кв. м під літерою «Д».

Проте відповідач, прийнявши оскаржуване рішення, здійснив розпорядження земельною ділянкою під усіма окремо розташованими будівлями, яка необхідна позивачам для обслуговування належного їм на праві власності об`єктів нерухомості, що є порушенням їх права на реалізацію прав на оформлення права на земельну ділянку під належними їм об`єктами нерухомості.

Крім того, у відповідача відсутні будь-які документи, які б підтверджували про передачу ОСББ на баланс об`єктів нерухомості за цією адресою. З технічного паспорту на домоволодіння вбачається, що за цією адресою знаходяться будівлі А, Б, В, Е, Д, Ж загальною площею 3 722,1 кв. м, та, на думку позивачів, загальна площа приміщень, які знаходяться на балансі ОСББ «Успенська, 17», менша, ніж загальна площа домоволодіння.

Окрім цього ухвалою Одеського апеляційного окружного суду від 06 квітня 2017 року було скасовано рішення відповідача від 30 червня 2016 року № 1036-VII «Про надання дозволу об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Успенська, 17 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0,2314 га за адресою: АДРЕСА_1 , для експлуатації та обслуговування багатоквартирного житлового будинку і споруд та прибудинкової території» (справа № 522/15253/16-а) та встановлено заборону вчиняти дії щодо розроблення проекту землеустрою за цією адресою.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2018 року заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено.

Зупинено дію рішення Одеської міської ради від 07 грудня 2016 року № 1538-VІІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,2310 га за адресою: АДРЕСА_1 , та надання її в оренду ОСББ «Успенська, 17» до вирішення спору по суті.

Заборонено Одеській міській раді вчиняти дії щодо укладання договору оренди земельної ділянки, площею 0,2310 га за адресою: АДРЕСА_1 з ОСББ «Успенська, 17».

Заборонено будь-яким реєстраційним службам чи державним реєстраторам, особам, зазначеним у статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» приймати рішення стосовно реєстрації права користування земельною ділянкою, площею 0,2310 га, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного між Одеською міською радою та ОСББ «Успенська, 17».

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки між сторонами виник спір з приводу оскарження рішення Одеської міської ради від 07 грудня 2016 року № 1538-VІІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,2310 га за адресою: АДРЕСА_1 та надання її в оренду ОСББ «Успенська, 17» та законності передачі в оренду земельної ділянки, на якій розташовані належні позивачам об`єкти нерухомого майна, а тому наявні правові підстави для задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову до вирішення спору по суті, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, якщо позов буде задоволений.

Короткий зміст постанови ухвали суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 11 квітня 2018 року ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2018 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з додержанням вимог закону, тому у відповідності зі статтею 375 ЦПК України, підстави для її скасування відсутні.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСББ «Успенська, 17» Манушиної І. В. на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2017 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради, за участю третьої особи - ОСББ «Успенська, 17», про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що заявник отримав ухвалу Одеського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху 08 квітня 2019 року та не усунув недоліки.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

ОСББ «Успенська, 17» у касаційній скарзі просить, посилаючись на порушення норм процесуального права, скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 11 квітня 2018 року, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні заяви.

ОСББ «Успенська, 17» у касаційній скарзі просить, посилаючись на порушення норм процесуального права, скасувати ухвалу Одеського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційні скарги

Касаційна скарга на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 11 квітня 2018 рокумотивована тим, що прийняття органом місцевого самоврядування рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не створює негативних наслідків в розумінні статті 150 ЦПК України, які були б підставою для забезпечення позову; вжиття заходів забезпечення позову в обраний спосіб є неможливим, оскільки буде фактично ухваленим рішенням суду без розгляду справи по суті, що суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Касаційна скарга на ухвалу Одеського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження мотивована тим, що ОСББ «Успенська, 17» не отримувало ухвали про залишення їх апеляційної скарги без руху, а про існування цієї ухвали третя особа дізналося 11 липня 2019 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

У жовтні та листопаді 2019 року до суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Одеського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що предметом спору є скасування рішення Одеської міської ради від 07 грудня 2016 року № 1538-VІІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,2310 га за адресою: АДРЕСА_1 та законності надання її в оренду ОСББ «Успенська, 17».

Суд установив, що 26 грудня 2017 року у справі Приморським районним судом м. Одеси постановлено ухвалу про відкриття провадження.

Не погоджуючись з ухвалою першої інстанції суду, представник ОСББ «Успенська, 17» Манушина І. В. оскаржила її в апеляційному порядку.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року апеляційна скарга представника ОСББ «Успенська, 17» Манушиної І. В. на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2017 року про відкриття провадження була залишена без руху з наданням десятиденного строку з дня отримання апелянтом копії ухвали для усунення вказаних недоліків скарги

Роз`яснено апелянту його право протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку з посиланням на поважні причини, що були перешкодою вчасної подачі апеляційної скарги, документом, що посвідчує повноваження представника, та оригіналом квитанції про сплату судового збору.

Ухвалу Одеського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року було направлено апелянту тричі на адресу, вказану в апеляційній скарзі.

Проте, перший раз ухвала була повернута на адресу суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання, другий раз внаслідок відмови представника ОСББ «Успенська 17» Манушиної І. В. від отримання кореспонденції, в третій раз була вручена представнику об`єднання (розписка про отримання 08 квітня 2019 року в накладній від 05 квітня 2019 року № 0377131).

Будь-яких документів (заяв) на виконання вимог ухвали не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог частин першої-другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом статті 151 ЦПК України заява відповідає зазначеним вимогам.

Згідно з частиною першою статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Установивши, що між сторонами виник спір з приводу оскарження рішення Одеської міської ради від 07 грудня 2016 року № 1538-VІІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,2310 га за адресою: АДРЕСА_1 , та надання її в оренду ОСББ «Успенська, 17» та законності передачі в оренду земельної ділянки, на якій розташовані належні позивачам об`єкти нерухомого майна, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову до вирішення спору по суті, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, якщо позов буде задоволений.

Доводи касаційної скарги про те, що прийняття органом місцевого самоврядування рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не створює негативних наслідків в розумінні статті 150 ЦПК України, які були б підставою для забезпечення позову на висновки судів не впливають та не свідчать про порушення судами норм процесуального права.

Доводи скарги про те, що вжиття заходів забезпечення позову в обраний спосіб є неможливим, оскільки буде фактично ухваленим рішенням суду без розгляду справи по суті, що суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову не знайшли свого підтвердження, оскільки обрані позивачем заходи забезпечення позову не є тотожними позовним вимогам у цій справі, тому що, як встановлено судами попередніх інстанцій, позов поданий про визнання протиправним та скасування рішення ради.

Крім того, вжиття заявлених у заяві заходів забезпечення позову не зумовлює жодним чином фактичного вирішення спору по суті, оскільки спрямоване виключно на збереження існуючого становища до прийняття рішення у цій справі, зупинення дії рішення носить тимчасовий характер, не скасовує його, а спрямоване виключно на забезпечення виконання рішення суду в разі задоволення позову та недопущення його негативних наслідків для позивачів.

Відповідно до частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 ЦПК України і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження в порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Встановивши, що заявник отримав ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху 08 квітня 2019 року та не усунув недоліки, зокрема не звернувся до суду із заявою про поновлення строку з посиланням на поважні причини, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСББ «Успенська, 17» не отримувало ухвали про залишення їх апеляційної скарги без руху, а про існування цієї ухвали дізналося 11 липня 2019 року під час ознайомлення з матеріалами спростовуються матеріалами справи і є неприйнятними з огляду на таке.

ОСББ «Успенська, 17» звернулось до суду з апеляційною скаргою, яку ухвалою Одеського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року залишено без руху.Зазначена ухвала суду апеляційної інстанції надіслана судом до Єдиного державного реєстру судових рішень 06 лютого 2019 року, де оприлюднена 28 березня 2019 року, а тому підстав, що перешкоджали б вчасно отримати копію ухвали суду апеляційної інстанції та усунути недоліки апеляційної скарги не наведено.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України» сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційних скарг

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційні скарги без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Успенська, 7» залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 11 квітня 2018 року залишити без змін.

Ухвалу Одеського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

В. М. Сімоненко