Справа №718/386/19
Провадження №2/718/98/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2019 року м. Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді Мізюка В.М., секретаря Безушко М.Д. за участю: представника позивача: ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 . розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнанання права власності на Ѕ частину житлового будинку та на Ѕ частину земельної ділянки та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку та на Ѕ частину земельної ділянки мотивуючи свої вимоги тим, що 22.02.1999 року сторони зареєстрували шлюб. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.08.2018 року шлюб між ними розірвано.

Вказує, що вітчим ОСОБА_4 ОСОБА_5 подарував житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . У відповідності до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 01.08.2007 року, відповідач отримала у власність земельну ділянку кадастровий № НОМЕР_2 , площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. В період до 2012 року вони разом були за кордоном на заробітках, заробляли кошти і за них спільно розваливши старий будинок, побудували новий житловий будинок. У 2009 році ними було завершено будівництво житлового будинку, а також проведено капітальний ремонт господарських будівель. 20.12.2012 року ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно, до якого її належить житловий будинок 2009 року побудови з господарськими будівлями та спорудами, по АДРЕСА_1 , вартість якого складає 220158 грн. Вартість земельної ділянки складає 63075 грн. Однак, зважаючи на те, що відповідач в добровільному порядку не бажає вирішити майнові питання, а тому просив суд визнати за ним право спільної часткової власності на Ѕ частку житлового з господарськими будівлями та спорудами, по АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ. З загальною площею 190, 80 кв. м., житловою 77,30 кв. м., сараї літ. В, Г, Д, Е, котельня літ. Л, вбиральня літ. Ж, огорожа № 1-2, колодязь літ. К, припинивши при цьому право спільної сумісної власності та визнати за ним право спільної часткової власності на Ѕ частку земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1 кадастровий № НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 , площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, припинивши при цьому право спільної сумісної власності.

27.03.2019 року відповідачем ОСОБА_4 до суду подано зустрічний позов до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.04.2019 року даний зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнанання права власності на Ѕ частину житлового будинку та на Ѕ частину земельної ділянки.

В обґрунтування зустрічного позову відповідач зазначила, що у них є неповнолітня дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільно з ОСОБА_3 вони проживали до 2017 року. На підставі договору дарування житлового будинку від 12 червня 2007 року посвідченого державним нотаріусом Кіцманської державної нотаріальної контори та зареєстрованого реєстрі за № 2-802 вона набула право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Також, згідно договору дарування від 12 червня 2007 року посвідченого державним нотаріусом Кіцманської державної нотаріальної контори та зареєстрованого реєстрі за № 2-804 вона набула право власності на земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розміром 0,2500 га, кадастровий номер: НОМЕР_2 .

01 серпня 2007 року на вказану земельну ділянку взамін вищевказаного Державного акту ОСОБА_4 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 .

На час укладення договорів дарування на земельній ділянці були розташовані: житловий будинок літ. А, сараї літ. Б, В, Г, Д, Е, погріб літ. Пг, вбиральня літ. Ж, колодязь літ. К, огорожа №1-2.

В подальшому, у вказаному господарстві, ними було знесено житловий будинок літ. А та побудовано за час спільного проживання з відповідачем, за спільні кошти та спільними силами житловий будинок загальною площею 190,80 кв. м та житловою 77,30 кв.м літ. З та котельню літ. Л.

Рішенням Шипинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 12.12.2012 року №105/12 оформлено право власності на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 . На підставі цього рішення їй видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 20.12.2012 р. та зареєстровано в Державному реєстрі.

Вважає, що їхні з відповідачем частки в житловому будинку літ. З та господарській будівлі: котельні літ. Л повинні бути рівними. Оскільки вона не має на праві власності іншого житла, просить суд виділити її частку в натурі, так як має намір проживати і дальше в спірних будівлях.

Отже, так як на час укладення договору дарування житлового будинку на земельній ділянці були розташовані: сараї літ. Б, В, Г, Д, Е, погріб літ. Пг, вбиральня літ. Ж, колодязь літ. К, огорожа №1-2, вказані будівлі є її, особистою приватною власністю та не підлягають включенню до загальної маси спільного сумісного майна подружжя та поділу.

Також, не є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та не підлягає поділу в рівних частинах земельна ділянка згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , що розташована в АДРЕСА_1 , цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розміром 0,2500 га, кадастровий номер: НОМЕР_2 , так як право власності на неї мною набуло на підставі договору дарування від 12 червня 2007 року посвідченого державним нотаріусом Кіцманської державної нотаріальної контори та зареєстрованого реєстрі за № 2-804. Просить суд визнати житловий будинок загальною площею 190,80 кв. м та житловою 77,30 кв. м літ. З та котельню літ. Л, що розташовані в АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Визначити частки в спільному сумісному майні подружжя: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 рівними.

Виділити ОСОБА_4 Ѕ частину житловий будинок загальною площею 190,80 кв. м та житловою 77,30 кв. м літ. З та котельні літ. Л, що розташовані в АДРЕСА_1 , визнавши за мною право власності на вказані будівлі.

В задоволенні первісного позову в частині визнання за ОСОБА_3 права спільної часткової власності на Ѕ частину господарських будівель і споруд, розташованих по АДРЕСА_1 , а саме: сараїв літ. Б, В, Г, Д, Е, погребу літ. Пг, вбиральні літ. Ж, колодязя літ. К, огорожі №1-2, відмовити.

В задоволенні первісного позову в частині визнання за ОСОБА_3 права спільної часткової власності на Ѕ частину земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розміром 0,2500 га, кадастровий номер: НОМЕР_2 , відмовити.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явився, однак, 05.08.2019 року подав до суду заяву про зміну позовних вимог, оскільки, ним було замовлено та отримано розрахунок ідеальних часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, по АДРЕСА_1 від 08.07.2019 року. Тому, просив визнати за ним право спільної часткової власності на 49/100 ідеальної частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що по АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ. З-I, Мс загальною площею 213,70 кв. м., житловою 96,30 кв. м., сараї літ. В, Г, Д, Е, котельня літ. Л, погріб літ. Пг/Л, вбиральня літ. Ж, огорожа № 1, ворота з хвірткою № 1-2, колодязь літ. К, припинивши при цьому право спільної сумісної власності. Свої змінені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Проти зустрічного позову заперечував. Також, відмовився від частини позовних вимог, а саме визнання права власності на Ѕ земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак, 05.08.2019 року подала до суду заяву про зміну позовних вимоги, оскільки 07.06.2019 року було проведено інвентаризацію нерухомого майна, що розташоване в АДРЕСА_1 , в результаті якої встановлено зміни площі житлового будинку літ. З-І, МС та додано: навіт літ. «з» 2014 року побудови, погріб літ. Пг/Л 2009 року побудови, які є спільним майном подружжя, тому просила визнати житловий будинок загальною площею 213,70 кв. м та житловою 96,30 кв. м літ. З-І,Мс, котельню літ. Л, навіс літ. з, погріб літ. Пг/Л, що розташовані в АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Визначити частки в спільному сумісному майні подружжя: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 рівними.

Виділити ОСОБА_4 Ѕ частину житлового будинку загальною площею 213,70 кв. м та житловою 96,30 кв. м літ. З-І,Мс, котельню літ. Л, навіс літ. з, погріб літ. Пг/Л, що розташовані в АДРЕСА_1 , визнавши за мною право власності на вказані будівлі.

В задоволенні первісного позову в частині визнання за ОСОБА_3 права спільної часткової власності на Ѕ частину господарських будівель і споруд, розташованих по АДРЕСА_1 , а саме: сараїв літ. В, Г, Д, Е, вбиральні літ. Ж, колодязя літ. К, огорожі №1-2, відмовити.

В задоволенні первісного позову в частині визнання за ОСОБА_3 права спільної часткової власності на Ѕ частину земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розміром 0,2500 га, кадастровий номер: НОМЕР_2 , відмовити.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1. ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбу з 1999 року, яким між ними було розірвано рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.08.2018 року (а. с. 9)

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.08.2003 року ОСОБА_5 - вітчим ОСОБА_4 отримав у спадщину житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходився в АДРЕСА_1 . (а. с. 12)

Як вбачається з договору дарування житлового будинку від 12.06.2007 року посвідченого державним нотаріусом Кіцманської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2-802 Вашній ОСОБА_7 належить житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.27)

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.06.2007 року ОСОБА_4 належить вищевказаний житловий будинок. (а. с. 28)

Згідно договору дарування земельних ділянок від 12.06.2007 року посвідченого державним нотаріусом Кіцманської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2-804 ОСОБА_4 належить земельна ділянка, що знаходиться в АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, 0,2500 га, кадастровий № НОМЕР_2 . (а.с.52)

Згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 на підставі договору дарування від 12.06.2007 року № 2-804 ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий № НОМЕР_2 , що розташована в с АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. (а.с.13)

Рішенням Шипинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 12.12.2012 року №105/12 оформлено право власності на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 (а. с. 33)

На підставі цього рішення (взамін договору дарування житлового будинку посвідченого 12.06.2007 року Кіцманською держнотконторою, №2-802) ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 20.12.2012 р. (а. с. 34)

Право власності на нерухоме майно зареєстровано в Державному реєстрі прав від 20.12.2012 року (а. с.35).

Згідно висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,25 га, який знаходиться в АДРЕСА_1 складає. від 08.02.2018 року складає 63075 грн. (а. с. 11)

Згідно висновку про вартість майна від 25.01.2019 року вартість житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 складає 220158 грн. (а. с. 12)

Згідно технічного паспорту від 16.03.1987 р. житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 складає: житловий будинок літ. З загальною площею 190, 80 кв. м., житловою 77,30 кв. м., сараї літ. В, Г, Д, Е, котельня літ. Л, вбиральня літ. Ж, огорожа № 1-2, колодязь літ. К. (а. с. 16-21)

Згідно ч.1 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

За змістом ч. 1 ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», встановлено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягнення згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший).

Зі змісту п.п. 23,24 Постанови вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до положень ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. (ч.1 ст. 357 ЦК України).

ОСОБА_3 було замовлено розрахунок ідеальних часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, по АДРЕСА_1 від 08.07.2019 року, відповідно до якого встановлено, що частка ОСОБА_3 в загальній власності нерухомого майна становить 49 %, а частка ОСОБА_4 перебуваючи у шлюбі, спільно побудували, а тепер являються користувачами по Ѕ частці кожен, будівель та споруд: житловий будинок (літ. З-1, Мс); навіс (літ. З), погріб (літ. Пг/Л), огорожа № 1 та ворота з хвірткою № 1,2.

Отже, відступлення в даному випадку від рівності часток у спільному майні подружжя не призведе до порушення їх прав на користування, розпорядження та володіння житловим будинком. У відповідності до пункту 3 глави другої інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна господарські будівлі (сараї, хліви, літні кухні) є допоміжними будівлями до малоповерхових житлових будинків .

Згідно ст.186 ЦК України передбачає головну річ і приналежність. Житловий будинок є головною річчю, а господарські будівлі приналежними. Поділ головної речі без приналежної неможливий.

Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, по своїй суті житловий будинок разом з господарськими будівлями утворює єдине ціле, що дає змогу використовувати його за основним призначенням, являється складною річчю.

Статтею 188 ЦК України передбачає, що правочин вчинений щодо складної речі, поширюється на всі її складові частини.

На підставі вище викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку за наявності законних на те підстав оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.2-13,76-83, 258, 259, 263-268, ЦПК України, ст.ст. 60,61,69,70,71 СК України, 186, 188, 355, 356, 368, 377 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнанання права власності на Ѕ частину житлового будинку та на Ѕ частину земельної ділянки задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_5 жителем АДРЕСА_1 право спільної часткової власності на 49/100 ідеальної частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що по АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ. З-I, Мс загальною площею 213,70 кв. м., житловою 96,30 кв. м., сараї літ. В, Г, Д, Е, котельня літ. Л, погріб літ. Пг/Л, вбиральня літ. Ж, огорожа № 1, ворота з хвірткою № 1-2, колодязь літ. К, припинивши при цьому право спільної сумісної власності.

У зустрічному позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В.М.Мізюк