Справа № 2-142-05
Провадження № 22-ц/801/1445/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Фартух О.І.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 рокуСправа № 2-142-05м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого : Копаничук С.Г.

суддів: Денишенко Т.О. ,Сало Т.Б.

при секретарі:Кирилюк Л.М.

учасники справи :

позивач - ОСОБА_1

відповідач - спілка сільськогосподарських виробників у особі Ногаля А.Л. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу Трибусівської сільської ради Піщанського району на рішення Піщанського районного суду від 12.04.2005 року, постановлену в приміщенні цього суду під головуванням Фартуха В.І. у цивільній справі за позовомОСОБА_1 за участю зацікавленої особи- спілки сільськогосподарських виробників у особі Ногаль А.Л. про визнання права власності на майновий пай,-

В с т а н о в и в :

У квітні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом за участю зацікавленої особи - спілки сільськогосподарських виробників у особі Ногаля А.Л . з позовом про визнання права власності на майновий пай. Послався на те, що працюючи в КСП «Промінь» с. Трибусівка він 22.10.2001 року отримав свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП, розміром 0,258 % чи в грошовому еквіваленті - 7202 грн. Маючи намір створити приватне с/г підприємство, він звернувся до зборів пайовиків колишнього КСП «Промінь» із заявою про виділення йому належного паю у натурі, що рішенням загальних зборів була задоволена (протокол №2 від 16.04.2000 року) і йому виділено із майна КСП ј частину будівлі контори вартістю 7202 грн., тобто у розмірі паю. Оскільки з тих пір він є власником, користується майном, однак документально своє право не оформив, просив визнати його право власності на ј частину приміщення контори, площею 148,3 кв. м - приміщення 1-1,1-2,1-3,1-4,1-5,1.12,1.13. по АДРЕСА_1

Рішенням Піщанського районного суду від 12.04.2005 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на майновий пай ,отриманий в натурі згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства(майновий сертифікат) серії ВІ XVI №012225 від 22.10.2001 року у вигляді будівлі контори (№96 переліку пайового фонду) , загальною площею 148,3 кв. м. (приміщення 1-1,1-2,1-3,1-4,1-5,1.12,1.13 ) розташованого по АДРЕСА_1 )

В апеляційній скарзі Трибусівська сільська рада просить зазначене рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права ,а по справі ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Зазначила, що в 1965-1970 роках на території Трибусівської сільської ради було побудовано двоповерхову адміністративну будівлю, загальною площею 674 кв.м., у якій на першому поверсі розташовувалась сільська рада, поштове відділення ,аптека, телефонна станція, а на другому - контора місцевого колгоспу. На будівництво будівлі було частково витрачено бюджетні кошти , оскільки держава відшкодовувала вартість об`єктів соціальної сфери ,а приміщення другого поверху будувалось за рахунок місцевого колгоспу. Реєстрація права власності після закінчення будівництва проведена не була ,а після реорганізації колгоспу було утворено КСП «Промінь» , в розпаювання майна якого було помилково включено спірне приміщення.

Рішенням державного реєстратора Піщанської РДА від 16.04.2018 року за Трибусівською сільською радою було зареєстровано право комунальної власності на частину будівлі ,яку займає сільська рада, загальною площею 101,9 кв.м. Вважаючи, що оскільки майно КСП «Промінь» в натурі не розподілялось ,сертифікат ОСОБА_1 не погашений та знаходиться в списку осіб, що мають право на майновий пай ,а також суд розглядув справу щодо визнання права власності на майновий пай в порядку окремого провадження, що є грубим порушенням , оскаржуване рішення є незаконним. Враховуючи, що останній оспорює право власності сільської ради і перешкоджає в користуванні майном , просили оскаржуване рішення скасувати і у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.213 ЦПК (в ред. на час ухвалення рішення)рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити і як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначене рішення вказаним вимогам не відповідає.

Суд встановив, що позивач з 22.01.2001 року є власником майнового паю в майні КСП «Промінь» с. Трибусівка Піщанського району в розмірі 0,258% на суму 7202 грн. Протоколом №2 зборів пайовиків колишнього КСП «Промінь» від 16.04.2000 року було задоволено прохання про виділе6ння йому в натурі майнового паю у вигляді частини приміщення контори ,вартістю 7202 грн.

Постановляючи рішення у справі суд ,не зазначаючи у якості відповідача будь-яку фізичну чи юридичну особу і, приймаючи до уваги думку представника зацікавленої особи в якості якої виступив голова спілки сільгоспвиробників Ногаль А . Л . , суд виходив із презумпції правомірності набуття майна (ст.328 ЦК) та того, що право власності у позивача набуто відповідно до умов передбачених законодавством України про розпаювання майна колективних сільськогосподарських підприємств, право виникло до включення вказаного майна в статутний фонд новоствореного приватного підприємства, як у фізичної особи з моменту передання йому майна ,а тому ,посилаючись на ст.ст.328,334 ЦК задовольнив позовні вимоги.

Із вказаними висновками погодитись не можна, виходячи із наступного.

Згідно ст.26 ЦПК (у ред. станом на час ухвалення судом рішення) у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб. У справах наказного та окремого провадження особами, які беруть участь у справі, є заявники, інші заінтересовані особи, їхні представники. Згідно ст. 30 ЦПК (у ред. на час ухвалення судом рішення) сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.Згідно ч.2 ст. 119 ЦПК позовна заява повинна містити ім`я (найменування) позивача і відповідача.

Відповідно , відповідачем за позовом є фізична чи юридична особа до якої заявлені матеріально-правові вимоги.

Однак ,як вбачається із оскаржуваного рішення, суд розглянув справу і ухвалив рішення, не зазначаючи відповідача у справі ,а лише за участю заінтересованої особи ,тобто в порядку, що передбачає окреме провадження.

Разом із тим, згідно ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи;2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності;3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою;4) усиновлення;5) встановлення фактів, що мають юридичне значення;6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі;7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність;8) визнання спадщини відумерлою;9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку;10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу;11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Отже, чинним на той час процесуальним законодавством не передбачалось розгляд позову про визнання права власності на майновий пай без відповідача , без необхідності дотримання прав останнього (останніх) ,в порядку окремого провадження за участю зацікавленої особи ,а тому суд грубо порушив норми цивільно-процесуального права .

Крім того, суд віднісся до розгляду справи формально і порушив і інші вимоги ЦПК України ,з окрема,ст.214 ЦПК України і під час ухвалення рішення не вирішив питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та невірно визначив правову норму ,що підлягала застосуванню до цих правовідносин. В порушення діючої на той час редакції ст.215 ЦПК у рішенні суду не зазначив узагальнений виклад позиції відповідача та його пояснення ,докази досліджені і оцінені судом з принципів їх допустимості ; мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти, а також не зазначив чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача ,за захистом яких він звернувся до суду ,а якщо були, то ким.

Посилаючись у рішенні лише на ст.328,334 ЦК України суд не визначив правові норми, що підлягали застосуванню до даних правовідносин та у відповідності до них, не встановив необхідні обставини у справи та не перевірив їх доказами ,формально обмежившись констатацією того, що право власності позивача на майно набуто відповідно до законодавства України про розпаювання майна КСП.

Відтак, не зрозуміло, який тоді спір і між ким вирішував суд ,коли позивач зазначає ,що право власності на майно набуте ним правомірно і ніким не оспорюється і, відповідно, не потребує звернення до суду ,а підлягає реєстрації відповідно до ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Разом із тим, відповідно до положень ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до положень п. п. 13,14 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 р. № 177 і чинних на час розгляду судом справи , майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. Свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства. До зазначеного списку додаються такі документи: акт розрахунку уточненого пайового фонду; уточнена структура пайового фонду; уточнений перелік майна пайового фонду. Відтак, рішення про видачу майнових сертифікатів про право власності на майновий пай члена підприємства має прийматися сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства.

Суд при вирішенні справи не з`ясував ,чи дотримано процедуру виділення конкретного майна при реалізації права осіб на майнові паї, передбачену Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Мінагрополітики України № 62 від 14.03.2001 р.

Такий порядок полягає у виділенні із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.

Згідно з положеннями ст. 15 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство (надалі - підприємство) є добровільним об`єднанням громадян у самостійнепідприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. Підприємство є юридичною особою, має поточні та вкладні (депозитні) рахунки в установах банку та може мати печатки .

Ст.5 цього Закону визначено, що членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. В силу ст. 7 Закону об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об`єктами права підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об`єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

Підприємство самостійно володіє, користується і розпоряджається належними йому об`єктами власності. Право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном. Право власності підприємства охороняється законом. Належне йому майно може бути передано державним, кооперативним та іншим підприємствам, організаціям і громадянам за рішенням загальних зборів членів підприємства або зборів уповноважених (ч.ч.1-3 ст. 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»).

Згідно з положеннями ст.9 даного Закону до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Уточнення складу і вартості пайового фонду майна членів підприємств, у тому числі реорганізованих проводиться за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску.

Члену підприємства щорічно нараховується частина прибутку залежно від частки у пайовому фонді, яку за його бажанням може бути виплачено або зараховано у збільшення частки в пайовому фонді. Ці відносини регулюються статутом підприємства.

Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом.

Відповідно до п. 4 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених Наказом Міністерства аграрної політики України № 62 від 14 березня 2001 року (чинного на час виникнення спірних правовідносин) у процесі реорганізації підприємств, у тому числі при вирішенні майнових питань, належні їм активи, відображені у загальному переліку на дату реорганізації, поділяються на такі групи: активи, передбачені для задоволення кредиторської заборгованості реорганізованого підприємства, які передаються підприємству-правонаступнику; активи, які не підлягають паюванню; майно соціальної інфраструктури; активи пайового фонду.

Складання (уточнення) переліків активів та зобов`язань підприємств здійснюється комісією з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки.

В силу п. 8 цього Порядку кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм в один із таких способів:

-об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність та передати його до статутного (пайового) фонду новостворюваної юридичної особи, у тому числі до обслуговуючого кооперативу;

-об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність, укласти договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном та передати його в оренду;

-отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім`ї і використати його на свій розсуд;

-відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку.

Виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників (п.9 даного Порядку).

Як вбачається з наданих позивачем двох виписок із протоколу №2 зборів пайовиків колишнього КСП «Промінь» від 16.04.200 року (тексти яких різняться)(а.с.5,7-8) , на яких було присутніми 320 пайовиків із 560-ти ,на зборах були прийняті рішення щодо затвердження акту уточнення пайового фонду з додатками: переліком майна під забезпечення боргів, переліком об`єктів соціальної сфери ,переліком майна яке не підлягає паюванню ,переліком майна, що складає пайовий фонд, включаючи майно засновників підприємства-правонаступника, частину майна, яке належить членам КСП правонаступника.

Будь- якого рішення щодо розгляду заяви (прохання) щодо виділення саме йому, ОСОБА_1 , із структури пайового фонду КСП паю у вигляді ј частини будівлі- контори КСП «Промінь», вартістю 7202 грн. не існує ,а виділення майнового паю так званому «Засновнику» для створення статутного фонду приватного підприємства «Промінь» не вказує на прізвище «Засновника» і не свідчить ,що майно виділено саме позивачу.

Із витягу з протоколу №2 цих зборів вбачається, що вирішення цього питання взагалі не обговорювалось в порядку денному(а.с.7-9),а виписка із цих зборів про виділення майна «Засновнику» засвідчена самим позивачем ОСОБА_1 .

Крім того, як вбачається із наданих самим позивачем доказів(а.с.4-5) , питання виділення йому майнового паю в натурі вирішувалось 16.04.2000 року, в той час як право на пай у нього виникло згідно свідоцтва про право власності на майновий пай лише 22.10.2001 року.

Оскільки суд на вказане уваги не звернув, не оцінив належним чином надані докази, не звернув увагу на неналежного відповідача у справі і необгрунтовано визнав право власності на вказану частину будівлі за ОСОБА_1 .

Крім того ,суд розглянув до того ж справу позовного провадження і ухвалив рішення без зазначення відповідача ,а участю заінтересованої особи, як справу окремого провадження.

Відтак ,доводи апеляційної скарги співвласника та користувача будівлі - Трибусівської сільської ради заслуговують на увагу ,рішення суду не можна визнати законним і обгрунтованим і воно підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення - про відмову у задоволенні даного позову.

Згідно ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені судові витрати за подачу апеляційної скарги у справі.

Керуючись ст. ст.367,376,382-384 ЦПК України,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Трибусівської сільської ради Піщанського району задовольнити.

Рішення Піщанського районного суду від 12.04.2005 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 за участю зацікавленої особи - спілки сільськогосподарських виробників у особі Ногаль А.Л. про визнання права власності на майновий пай, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Трибусівської сільської ради Піщанського району 1921 грн. у відшкодування судового збору .

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом

Суддя : С.Г. Копаничук