13.11.2019 227/4470/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Кошлі А.О.,

за участю секретаря судового засідання Овчиннікової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області скаргу ОСОБА_1 на дії в.о. начальника відділу Межівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заінтересована особа - в.о. начальника відділу Межівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Педенко Світлана Володимирівна (ЄУНСС №227/4470/19), -

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2019 року заявник ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області зі скаргою на дії в.о. начальника відділу Межівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Педенко С.В. В обґрунтування скарги заявниця зазначила, що Добропільським районним судом Донецької області було видано виконавчий лист на виконання рішення по справі №2-298/2003 від 13.11.2007 року про стягнення з ОСОБА_4 на її користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх доходів заробітку починаючи з 01.11.2003 року і до повноліття дитини. Виконавчий лист було подано до Межівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області за місцем проживання (реєстрації) боржника. 30.11.2007 року за вказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження № 14563464, яке до теперішнього часу повністю не виконане. На підставі п.7 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» 02.10.2019 року в.о. начальника відділу Межівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Педенко С.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки строк стягнення аліментів закінчився. Заявниця звернулась до відділу ДВС та отримала довідку про заборгованість боржника ОСОБА_4 по аліментам, яка складає 46895,24 гривень. Заявниця з вказаною постановою не згодна, оскільки при винесенні постанови в.о. начальника відділу керувався вимогами п.7 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», проте відповідно до цієї норми виконавець закінчує виконавче провадження у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення платежів. Вважає, що наявність заборгованості по стягненню аліментів становить собою умову, за якою неможливе закінчення виконавчого провадження, крім того, така заборгованість стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. У разі наявності заборгованості на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку. На підставі викладеного, з урахуванням доводів, зазначених у скарзі, просить суд визнати неправомірним дії та стасувати постанову в.о. начальника відділу Межівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Педенко С.В. про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу №2-298 від 13.11.2007 року та зобов`язати в.о. начальника відділу відновити вказане виконавче провадження.

Заявниця ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, однак, звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Заінтересована особа - в.о. начальника відділу Межівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Педенко С.В. в судове засідання не з`явилась, надала до суду заперечення, з якого вбачається, що державним виконавцем в ході проведення виконавчих дій вжито всіх необхідних заходів для повного та фактичного виконання рішення суду, а саме здійснено перевірку майнового стану боржника, зроблені запити до ДФС України та УПФУ. З отриманої інформації вбачається, що за боржником нерухоме майно не зареєстровано, доходи не виявлено, пенсію не отримує та не працює, у зв`язку з чим на підставі п.7 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, так як строк для даного виду стягнення закінчився, тобто дитина досягла повноліття. В.о. начальника відділу Педенко С. просила розглянути скаргу без її участі в судовому засіданні, свої заперечення підтримує.

Згідно ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали скарги, докази, надані заявником, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів скарги, на примусовому виконанні у Межівському районному відділі ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області знаходився виконавчий лист №2-298, виданий Добропільським районним судом Донецької області від 13.11.2007 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх заробітку починаючи з 01.11.2003 року і до повноліття дитини.

02.10.2019 року в.о. начальника відділу Межівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Педенко С.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №14563464, у зв`язку із закінченням передбаченого законом строку для примусового виконання судового рішення, а саме на підставі п.7 ч.1ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (досягнення дитиною повноліття), яку направлено сторонам. На час закінчення виконавчого провадження станом на 02.06.2019 року розмір заборгованості по аліментам складав 46895,24 грн. Крім цього, даною постановою припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с.6).

Примусове виконання судових рішень здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) та «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5 (далі - Інструкція).

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.18 Закону, п.1 розділу ІІ Інструкції виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Підстави для закінчення виконавчого провадження передбачені частиною 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з п.7 ч.1 ст.39 Закону «Про виконавче провадження», на яку посилається державний виконавець в оскаржуваній постанові, виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

Вказана норма узгоджується також із положеннями ч.4 ст.194 СК України, згідно з якими заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (ч.ч. 2, 3 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, за наявності заборгованості по аліментам, незалежно від закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, виконавче провадження не підлягає закінченню, що не було враховано в.о. начальника відділу під час винесення оскаржуваної постанови.

Такі дії та прийняття в.о. начальника відділу зазначеного рішення порушує законні права стягувача щодо забезпечення виконання судового рішення у виконавчому провадженні, чого не було спростовано в.о. начальника відділу у встановленому порядку.

Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Так, у матеріалах скарги міститься довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 15.10.2019 року в.о. начальника відділу Межівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Педенко С.В., згідно з якою станом на 02.06.2019 року наявна заборгованість зі сплати аліментів, з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання становить 46895,24 гривень (а.с.5).

З огляду на викладене, твердження заявника ОСОБА_2 свідчать про наявність вагомих підстав для задоволення скарги та скасування постанови в.о. начальника відділу, оскільки рішення в.о. начальника відділу про закінчення виконавчого провадження, а також припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення є передчасним та безпідставним.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання (ст.453 ЦПК України).

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги і вважає, що дії в.о. начальника відділу по винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження є неправомірними, а відтак оскаржувана постанова від 02.10.2019 року підлягає скасуванню, оскільки є незаконною.

Таким чином, скарга підлягає задоволенню у повному обсязі.

Що стосується вимоги скаржника щодо стягнення на її користь витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд зазначає, що відповідно до ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що, у зв`язку з неправомірними діями в.о. начальника відділу, допущеними у цьому виконавчому провадженні, ОСОБА_2 була змушена звернутись зі скаргою до суду та понесла витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката.

З огляду на це, суд вважає, що витрати ОСОБА_2 , пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 1000 грн., підтверджені належним чином та підлягають стягненню саме з Межівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.18, 39, 41Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 258-260, 447-451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на дії в.о. начальника відділу Межівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (адреса місцезнаходження: 52900, Дніпропетровська обл., смт. Межова, вул. Соборна, 35), заінтересована особа - в.о. начальника відділу Межівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Педенко Світлана Володимирівна задовольнити.

Визнати неправомірними дії та скасувати постанову в.о. начальника відділу Межівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Педенко Світлани Володимирівни про закінчення виконавчого провадження №14563465 від 02 жовтня 2019 року з примусового виконання виконавчого листа №2-298 виданого Добропільським районним судом Донецької області 13 листопада 2007 року.

Зобов`язати в.о. начальника відділу Межівського районного відділу Межівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Педенко Світлану Володимирівну або іншу відповідальну службову особу відновити виконавче провадження №14563465 з примусового виконання виконавчого листа №2-298 виданого Добропільським районним судом Донецької області 13 листопада 2007 року про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за аліментами.

Стягнути з Межівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (ЄДРПОУ 34969695) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.О.Кошля

13.11.2019