Номер провадження: 22-ц/813/4365/19
Номер справи місцевого суду: 522/211/18
Головуючий у першій інстанції Науменко А. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Півнєві Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2019 року про закриття провадження по справі за позовом Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , державних реєстраторів комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Щеплоцької Христини Богданівни, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Управління державного юридичного департаменту Одеської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, скасування запису про право власності в Реєстрі та про приведення об`єкту нерухомості у попередній стан, -

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2018 року заступник керівника Одеської місцевої прокуратури № 3, що діє в інтересах держави в особі управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, скасування запису про право власності в Реєстрі та про приведення обєкту нерухомості у попередній стан. В обгрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що до Одеської місцевої прокуратури № 3 надійшло звернення Управління державного архітектурно-будівельного контролю ОМР з питань самочинного виконання будівельних робіт з реконструкції мансардного поверху та улаштування вхідного вузла в квартирі АДРЕСА_1 та незаконної реєстрації права власності на обєкт нерухомості. З матеріалів перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проведеної управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 проводились будівельні роботи, а саме реконструкція мансардного поверху та улаштування вхідного вузла. Вказані роботи виконувались власниками квартири АДРЕСА_3 , а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_7 . У зв`язку з чим, зазначену квартиру загальною площею 564,8 кв.м. було розділено на дев`ять квартир та два нежитлових приміщення, та проведено їх державну реєстрацію. Проте, згідно даних Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відсутня інформація щодо реєстрації або видачі дозвільних документів на виконання будівельних робіт з капітального ремонту, реконструції зазначеної квартири, а також документів про прийняття в експлуатацію вказаної квартири після капітального ремонту, реконструкції, тому позивач стверджує, що реєстрація права власності на квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 а, АДРЕСА_3 б, АДРЕСА_3 в, 3г, 3 АДРЕСА_4 , 3ж, АДРЕСА_3 з, 3и, 3е, нежитлове приміщення №7н та нежитлове приміщення б АДРЕСА_5 в АДРЕСА_6 , проведена з порушенням положень порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (т.1, а.с.2-16).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2019 року цивільну справу за позовом заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, скасування запису про право власності в Реєстрі та про приведення об`єкту нерухомості у попередній стан, було прийнято суддею Науменко А.В. до свого провадження, та вирішено провадження у справі закрити, посилаючись на ч.1 п.1 ст.255 ЦПК України, відповідно до якої суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (т.2, а.с.100-102).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, заступник керівника Одеської місцевої прокуратури № 3, що діє в інтересах держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, звернувся до суду із апеляційною скаргою. В якій просить суд оскаржувану ухвалу скасувати, цивільну справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції та стягнути з відповідачів на користь прокуратури Одеської області судовий збір за подачу апеляційної скарги. В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що у справі № 522/211/18 спірні правовідносини пов`язані із фактичним оскарженням права власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна, зокрема, квартиру АДРЕСА_3 , даний спір не є публічно-правовим, а є спором про право та з урахуванням особливостей складу учасників судочинства та положень ст.19 ЦПК України має вирішуватися судами за правилами ЦПК України. Також апелянт зазначає, що враховуючи те, що у даній справі заявлена вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про реєстрацію права власності на квартиру, та про зобов`язання приведення самовільно реконструйованого об`єкту у попередній стан, такі вимоги не є публічно-правовими, а випливають з відносин щодо права власності, і як наслідок, не належать до юрисдикції адміністративних судів та не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства (т.2, а.с.108-112).

В судовому засіданні представник відповідача Гоцуленко С.В ОСОБА_8 проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Прокурор ОСОБА_9 просив задовольнити апеляційну скаргу. Інші учасники провадження в судове засідання не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників провадження, які з`явились, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Закриваючи провадження по справі суд першої інстанції виходив з того, що спір ініційовано суб`єктом владних повноважень на виконання його владних функцій, а об`єкт нерухомості, щодо якого було заявлені позовні вимоги, є об`єктом самочинного будівництва, а тому спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції та відхиляючи доводи апеляційної скарги вказує на наступне.

Основною вимогою в заявленому позові було приведення об`єкту нерухомості у попередній стан, а вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, скасування запису про право власності в Реєстрі є такими, що спрямовані на забезпечення виконання першої вимоги таусунення формальних перешкод в виконанні першої вимоги. При цьому позивач виходив з того, що право власності за відповідачами було зареєстровано незаконно та воно не могло виникнути через самочинний характер проведеної реконструкції.

Відповідно висновок суду першої інстанції, що суб`єкт владних повноважень діє не з метою захисту своїх приватних прав та інтересів, а з метою захисту прав та інтересів громади або невизначеного кола осіб від можливих порушень їхніх прав та з метою запобігти можливих суспільно значимих несприятливих наслідкам порушень відповідних норм і правил, а спори, які виникають за участю суб`єкта владних повноважень з метою реалізації у спірних відносинах наданих йому законодавством владних управлінських функцій, є публічно-правовими, а тому закрив провадження по справі є вірним.

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних по суті висновків суду першої інстанції, а доводи апелянта не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін на підставі ст. 375 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2019 року про закриття провадження залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

Повний текст постанови виготовлено 25 листопада 2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

17.10.2019 року м. Одеса