РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Геєць Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про сплату заборгованості по індексації аліментів встановлених в твердій грошовій сумі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про сплату заборгованості по індексації аліментів встановлених в твердій грошовій сумі. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 15.03.2002 року рішенням суду шлюб між сторонами розірвано. Постановою суду від 20.01.2003 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 250 грн. щомісячно до повноліття дитини. Позивач посилаючись на те, що відповідач сплачував аліменти у розмірі 250 грн., але без проведення індексації, вимога про досудове врегулювання спору відповідачем залишена без задоволення, просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість з індексації аліментів на утримання сина ОСОБА_2, за період з 01.01.2004 року по 31.10.2017 року в сумі 59 974,75 грн.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував. Відповідно до змісту його відзиву на позовну заяву, ним повністю виконано свій обовязок, покладений на нього рішенням суду про стягнення аліментів на користь позивача на утримання їх спільного сина ОСОБА_2, будь якої заборгованості з виплати аліментів на момент досягнення дитиною повноліття допущено не було. Також зазначив, що підставою проведення індексації, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», є перевищення величиною індексу споживчих цін порогу індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Разом з тим, з червня 2016 року протягом трьох місяців поспіль (у червні, липні та серпні 2016 року відповідно) взагалі спостерігалась дефляція на рівні 99,8%, 99,7% і 99,9% відповідно, а відповідно до порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМ України від 15 грудня 2016 року № 1078, право на індексацію відбулось у грудні 2016 року, коли індекс споживчих цін наростаючим підсумком перевищив поріг інфляцїї у 103%. ТОВ «Безпека», у якому працює відповідач, самостійно провело і виплатило індексацію аліментів на користь позивача, так за результатом розрахунку проведення індексації аліментів ТОВ «Безпека» за період з червня 2016 року по листопад 2017 року, проведена індексація аліментів у сумі 294,75 грн., яка виплачена позивачу.

Ухвалою суду від 12.09.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про сплату заборгованості по індексації аліментів встановлених в твердій грошовій сумі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, з підстав викладених у відзиві на позов, просили відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у їх сукупності та взаємозвязку, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що з 11.06.1999 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2002 року у справі № 2-2168/2002 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 12).

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2003 року у справі № 2-728/03 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 250 грн. щомісячно, починаючи з 11.12.2002 року до повноліття дитини (а.с. 13). Постанову ухвалено судом на підставі положень чинного на той час Кодексу про шлюб та сімю.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Сімейний кодекс України (далі СК України).

Частина друга статті 184 СК України (в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017), на яку посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

До 12 червня 2016 року спеціального закону про індексацію аліментів не було прийнято, а в Україні діяв Закон України «Про індексацію грошових доходів населення». У частині першій статті 2 цього Закону визначені об'єкти індексації грошових доходів населення; при цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, до цих об'єктів не відносився.

Однак, у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі № 6-113цс13 сформульовано правовий висновок, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі на підставі ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з п. 8 ст. 8 ЦПК України в порядку, передбаченому Законом України від 3 липня 1991 р. № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення».

17 травня 2016 року прийнято Закон України № 1368-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі», що набрав чинності 12 червня 2016 року. Пунктом 1 розділу І цього Закону внесено зміни до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», а пунктом 2 - до Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження».

Цим Законом, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, включено до переліку об'єктів індексації, визначених у частині першій статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», а також внесено зміни до статті 74 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», якою регламентовано порядок стягнення аліментів, а саме на державного виконавця покладено обов'язок обчислювати суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі.

Згідно з частиною четвертою статті 74 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (зі змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» № 1368-VIII від 17.05.2016 року) державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках.

Зі змісту цієї статті випливає, що обов'язок державного виконавця обчислювати, зокрема, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, не є безумовним та не поширюється на всі виконавчі провадження, які перебувають у державного виконавця. Такий обов'язок виникає за наявності зазначених у згаданій статті підстав, зокрема, у разі звернення сторони виконавчого провадження з відповідною заявою.

02 червня 2016 року прийнято новий Закон України № 1404-VIII «Про виконавче провадження», який набрав чинності 05 жовтня 2016 року. На підставі цього Закону 5 жовтня 2016 року втратили чинність Закон України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», а також пункт 2 розділу I Закону України від 17 травня 2016 року № 1368-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі».

У чинному Законі України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначено у статті 71. Цією статтею, на відміну від статті 74 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (який втратив чинність), не передбачено обов'язку державного виконавця обчислювати суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі.

Таким чином, норма частини четвертої статті 74 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» з урахуванням згаданих вище змін, якою передбачений обов'язок державного виконавця обчислювати суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, була чинною у період з 12 червня 2016 року до 5 жовтня 2016 року.

Як уже зазначалося, встановлений частиною четвертою статті 74 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» обов'язок державного виконавця обчислювати суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, не був безумовним та підлягав виконанню, зокрема, у разі подання відповідної заяви сторони виконавчого провадження.

Судом встановлено, що в період з 12 червня 2016 року до 05 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_4 не скористалася правом звернутися до державного виконавця із заявою про обчислення суми індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі. Отже, індексація аліментів державним виконавцем не проводилась.

Лише у серпні 2018 року позивач звернулась до відповідача з заявою про сплату заборгованості по індексації аліментів, встановлених в твердій грошовій сумі, за період з 01.01.2004 по 31.10.2017, обчисленої позивачем в сумі 59 974,75 грн. (а.с. 40).

Згідно зі звітом про здійснені відрахування та виплати (аліменти) №34/18 від 27.08.2018 року, за останні три роки з листопада 2014 року, поданого ТОВ «Безпека» до Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, ТОВ «Безпека» самостійно відповідно до вимог ч. 2 ст. 184 СК України, Закону України від 17.05.2016 року №1368/VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі», здійснило індексацію аліментів, починаючи з червня 2016 року. Загалом, сума індексації аліментів за період з червня 2016 року листопада 2017 року становила 294,75 грн. Також у звязку з тим, що 02.11.2017 року сплив строк, передбачений виконавчим листом №2/728 для стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ТОВ «Безпека» відповідно до ч. 7 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» повернула оригінал виконавчого листа до Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області (а.с. 48-49).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, яка є бухгалтером ТОВ «Безпека», пояснила суду, що обчислення суми індексації розміру аліментів, визначеної судом у твердій грошовій сумі, відповідно до вимог ч. 2 ст. 184 СК України, Закону України «Про від 17.05.2016 року №1368/VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» підприємством самостійно було здійснено, починаючи з червня 2016 року по листопад 2017 року, та у звязку з досягненням дитиною повноліття і відсутності заборгованості, оригінал виконавчого листа було повернуто до виконавчої служби.

Крім того, з листа ТОВ «Безпека» від 25.10.2018 № 40/18 вбачається, що підприємством проводились додаткові виплати на користь ОСОБА_4 після 02.11.2017 року, тобто після закінчення строку виконання постанови суду про стягнення аліментів та, відповідно, виконавчого листа, які перераховувались бухгалтерією підприємства за погодженням з ОСОБА_2 із його заробітної плати. Так, за період з березня 2018 року по серпень 2018 року перераховано суму у розмірі 1 565 грн., у тому числі аліменти у розмірі 1 500 грн. Також зазначено, що ОСОБА_4 у період з 2003 року до теперішнього часу не зверталась до ТОВ «Безпека» із заявою про проведення індексації аліментів (виплату аліментів з проведенням щомісячної індексації), що були стягнуті з ОСОБА_2 судовим рішенням.

Відповідно до ч. 1 п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З інформаційного листа в.о. начальника Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області ОСОБА_6 від 26.10.2018 № 59264 вбачається, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №10262142 з примусового виконання виконавчого листа №2-728, виданого 20.01.2003 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 250 грн. щомісячно, починаючи з 11.12.2002 року і до досягнення дитиною повноліття. 29.01.2003 року відкрито виконавче провадження, 05.06.2007 року винесено розпорядження №121/11 про проведення стягнення із заробітної плати боржника, яке направлено на виконання до бухгалтерії ТОВ «Безпека». 18.09.2018 року на підставі ч. 1 п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження закінчено. Також повідомлено, що жодних заяв від стягувача щодо проведення індексації аліментів на час перебування вказаного виконавчого провадження на примусовому виконанні у відділі не надходило.

Згідно зі свідоцтвом про народження І-ЖС №060347, ОСОБА_2 народився 02.11.1999 року, отже 02.11.2017 року ОСОБА_2 досягнув повноліття.

18.09.2018 року постановою ВП №10262142 закінчено виконавче провадження, оскільки рішення суду виконано в повному обсязі, а саме дитина, на яку згідно виконавчого документа призначено стягнення аліментів ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, досяг повноліття, заборгованість відсутня.

Проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів законності, об'єктивності, розумності та справедливості, враховуючи, що позивач вчасно не скористалась свої правом звернутися до державного виконавця із заявою про обчислення суми індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, підприємством самостійно, відповідно до вимог ч. 2 ст. 184 СК України, Закону України «Про від 17.05.2016 року №1368/VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі», було проіндексовано аліменти починаючи з червня 2016 року по листопад 2017 року, а також те, що виконавче провадження закрито, заборгованість по аліментам відсутня, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про сплату заборгованості по індексації аліментів встановлених в твердій грошовій сумі відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телемунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 січня 2019 року.

Суддя: Ю.В. Геєць