Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/1906/17

Провадження № 2/440/175/2019

09 січня 2019 року м.Буськ, Львівська область

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

за участю секретаря судового засідання Волошин Х.С.

без участі сторін

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м.Буську без фіксації технічним засобом «Камертон» цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Буського району Львівської області, третя особа: відділ у Буському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до Буського районного суду Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_3 сільської ради Буського району Львівської області,третя особа Відділ у Буському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Позов мотивує тим, що 18 квітня 2017 року помер його дядько, ОСОБА_4. 13 листопада 2000 року померла бабця позивача, ОСОБА_5. Після смерті останніх відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на які належало померлим на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. Оригінал державних актів був втрачений. Дядько частково прийняв спадщину після смерті матері, а позивача бабці, однак не встиг за життя зареєструвати право власності на майно. Про те, що дійсно дядькові та бабці належали земельні ділянки є наявні довідки. Інших осіб, які б претендували на спадкове майно ні за законом, ні за заповітом немає. Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті дядька.

Позивач в підготовче судове засідання не прибув, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи додав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Буського району Львівської області в підготовче судове засідання не зявився, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, заперечень не має.

Третя особа Відділ у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в особі начальника ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не зявився, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи, подали до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Судом встановлено, що заповідач, ОСОБА_4 , 27.01.2011 року на випадок своєї смерті все своє мано заповів ОСОБА_2. Заповіт був посвідчений секретарем Чанизької сільської ради Буського району Львівської області, не змінювався та не відмінявся.

Свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 295784 від 20.11.2012 року підтверджено, ОСОБА_4 помер 18.04.2017 року.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, що підтверджено належним доказом заповітом і в силу ч. 1 ст. 1223 ЦК України є спадкоємцем за заповітом.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4, до спадкового майна немає, що підтверджується копією спадкової справи № 105/17 заведеної у приватного нотаріуса Бусько районного нотаріального округу ОСОБА_7

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що позивач має право спадкувати за заповітом після смерті свого дядька.

В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Оригінал державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_4 у позивача відсутній.

Судом встановлено, що доказом належності земельних ділянок ОСОБА_4 є довідки від 29.09.2017 року № 97-13-0.20-1769/162-17, № 97-13-0.20-1770/162-17, які видані Відділом у Буському районі Головного управління Держгеокадастру Львівської області. З довідок убачається, що земельні ділянки розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Буського району Львівської області, цільове призначення земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа земельних ділянок становить 0,9665 га, 0,7306 га. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ № 073579 зареєстрований в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право власності на землю по ОСОБА_3 сільській раді під № 7262 від 16.03.2000 року, виданий на підставі розпорядження Буської райдержадміністрації від 06.03.2000 року №111 на імя «Литвин Григорій Семенович».

Судом встановлено, відповідно до рішення Буського районного суду Львівської області від 07 квітня 2017 року, яке набуло законної сили 18.04.2017 року, за ОСОБА_4 визнано право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6258 га, 0,3485 га після смерті його матері ОСОБА_5, яка померла 11.11.2000 року, однак він за життя не встиг зареєструвати право власності на вищевказані земельні ділянки.

Свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 483742 від 26.09.2017 року підтверджено, що ОСОБА_5 померла 11.11.2000 року.

Оригінал державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_5 у позивача відсутній.

Судом встановлено, що доказом належності земельних ділянок ОСОБА_5 є довідки від 02.10.2017 року № 97-13-0.20-1774/162-17, № 97-13-0.20-1773/162-17, які видані Відділом у Буському районі Головного управління Держгеокадастру Львівської області. З довідок убачається, що земельні ділянки розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Буського району Львівської області, цільове призначення земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа земельних ділянок становить 1,6258 га, 0,3485 га. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ № 073526 зареєстрований в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право власності на землю по ОСОБА_3 сільській раді під № 7209 від 16.03.2000 року, виданий на підставі розпорядження Буської райдержадміністрації від 06.03.2000 року №111 на імя «Литвин Текля Василівна».

Суд приймає надані довідки позивачем як належний письмовий доказ.

В силу ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими.

Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд переконаний, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує, права свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ч. 1 ст. 1225, 1261-1265 ЦК України, ч. 2 ст. 158 ЗК України, ст.ст. 10, 11, 197, 200,206, 218,247 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Буського району Львівської області, третя особа: відділ у Буському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області про визнання права власності в порядку спадкування задоволити повністю.

Визнати право власності в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_2на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9665 га, 0,7306 га, які розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Буського району Львівської області після смерті ОСОБА_4, який помер 18 квітня 2017 року.

Визнати право власності в порядку спадкування за ОСОБА_2на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6258 га, 0,3485 га, які розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Буського району Львівської області після смерті ОСОБА_5, яка померла 11.11.2000 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області (пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Судове рішення складено 09.01.2019 р.

Суддя: Г. О. Шендрікова