Справа 524/423/18
Провадження № 2/524/105/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді - Андрієць Д.Д., за участю секретаря - Воблікової І.О., позивача - ОСОБА_1 , представників позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника відповідача - Білоконя О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлорембудсервіс» про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просила стягнути з відповідача на свою користь 13207,40 грн матеріальної шкоди та 10000 грн моральної шкоди.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що вона, ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_1 . 02 жовтня 2017 з вини відповідача було залито її квартиру. В результаті залиття їй була завдана матеріальна шкода в сумі 12451,40 грн. Крім того, вартість проведення експертного дослідження складала 756 грн. Також, їй була завдана і моральна шкода, яка полягала щоденних спогадах про подію, тривозі, переживаннях фізичних незручностей та психологічного дискомфорту

В судовому засіданні позивач та її представники підтримали позов та просили його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував. Вказав, що підстав для відшкодування шкоди не має, оскільки залиття сталось не з вини власників квартири АДРЕСА_2 . На його думку, акт обстеження не може бути прийнятий за основу при визнанні відповідача, ОСОБА_4 , винною, оскільки він складений через 2 місяці після події. Обстеження в квартирі відповідача не проводилось. З актом обстеження квартири АДРЕСА_3 відповідач також не був ознайомлений, її не повідомляли про проведення обстеження даної квартири. Через те, що загальнобудинкові стояки холодного і гарячого водопостачання були фактично в аварійному стані, у будинку постійно виникали залиття. В результаті цього мешканці будинку з 1 по 4 поверх в лютому 2018 року за власні кошти здійснили заміну труб. Вважає, що позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та завданою їй шкодою.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Позивач, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Мушинським О.Ю., копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №48353002 від 10.07.2017 та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №91596483 від 10.07.2017.

Відповідач, ОСОБА_4 , є власником та зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2 , що не заперечувалось учасниками процесу та підтверджується довідкою Автозаводської районної адміністрації Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради та копією технічного паспорту.

03 жовтня 2017 року та 13 грудня 2017 року комісією у складі працівників ТОВ «Житлорембудсервіс» та ТОВ « ДП Житлорембудсервіс» були складені акти-обстеження.

Так, відповідно до акту-обстеження від 03.10.2017 зазначено, що згідно даних аварійно-диспетчерської служби ТОВ «Житлорембудсервіс» аварійна ситуація в квартирі АДРЕСА_1 виникла 02.10.2017 внаслідок несправного сантехнічного обладнання в санвузлі, що знаходиться в межах відповідальності мешканця квартири АДРЕСА_4 . На час обстеження аварійна ситуація в квартирі АДРЕСА_2 не усунена.

В акті-обстеження від 13.12.2017 зазначено, що згідно даних аварійно-диспетчерської служби ТОВ «Житлорембудсервіс» аварійна ситуація в квартирі АДРЕСА_1 виникла 02.10.2017 внаслідок несправного сантехнічного обладнання в санвузлі, що знаходиться в межах відповідальності мешканця квартири АДРЕСА_4 . На час обстеження аварійна ситуація в квартирі АДРЕСА_2 усунена мешканцями квартири. Протікань не виявлено.

10 січня 2018 року судовим експертом Щобак О.Г. складено висновок експертного будівельно-технічного дослідження №П-4, відповідно до якого вартість матеріального збитку після залиття квартири АДРЕСА_1 , внаслідок несправності сантехнічного обладнання в межах вище розташованої квартири 47, на момент проведення експертизи, складає 12451,40 грн.

НОРМИ ПРАВА

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).

Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховують стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

ОЦІНКА СУДУ

Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за статтею 1166 ЦК України доказуванню підлягає: 1) факт спричинення шкоди; 2) протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, 3) причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

На підтвердження факту спричинення шкоди та її розміру позивачем були надані суду копії актів-обстеження квартири АДРЕСА_1 та копія висновку експертного будівельно-технічного дослідження.

Так, суд відзначає, що актом-обстеження від 03.10.2017 підтверджено факт залиття квартири, власником якої є позивач.

Суд погоджується із доводами представника відповідача про те, що наявні в матеріалах справи акти-обстеження не відповідають формі акту, затвердженої в додатку №4 до пункту 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Однак, на переконання суду, наведена в додатку №4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій форма акту використовується у випадку залиття/аварії, що трапилась на системі централізованого опалення, гарячого або холодного водопостачання. В даному ж випадку, в матеріалах справи відсутні відомості, які б підтверджували, що залиття квартири позивача 02.10.2017 сталось через аварію на системі централізованого холодного водопостачання.

На переконання суду, надані відповідачем документи, зокрема копія договору про надання телекомунікаційних послуг №771327 від 20.03.2017, копія повідомлення про оплату рахунка та копія відповіді на запит із зазначенням відомостей про вихідні дзвінки з абонентського номера відповідача за період з жовтня 2017 по листопад 2017 року, не є належними доказами, оскільки не спростовують факту залиття квартири позивача 02.10.2017 у зв`язку із тим, що телефонні дзвінки були здійснені 20.10.2017, 22.10.2017 та 14.11.2017.

Суд приймає до уваги, що під час визначення розміру шкоди, експертом було враховано акт-обстеження квартири від 13.12.2017, підставою для складання якого слугував повторний виклик мешканцями квартири АДРЕСА_1 представників ТОВ «Житлорембудсервіс» з посиланням на те, що під час попереднього обстеження сліди залиття не проявились, але згодом стали помітні. Також, у вказаному висновку експертом враховано вартість робіт з відновлення шпалер в тому числі в коридорі «1», хоча при обстеженні квартири позивача комісією ТОВ «Житлорембудсервіс» слідів залиття в коридорі виявлено не було.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами реальний розмір заподіяної матеріальної шкоди.

Щодо встановлення факту протиправності дій відповідача і його вини у заподіянні шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, на підтвердження наявності вини відповідача у спричиненні шкоди позивачем надано суду два акти-обстеження. Суд враховує, що вказані акти не містять достеменних відомостей про те, що залиття квартири позивача сталось з вини відповідача. Фактично з їх змісту можливо встановити, що причина залиття вказана зі слів мешканців квартири АДРЕСА_1 , які скаржились на неодноразові випадки залиття їх квартири. Відомостей про те, що працівниками ТОВ «Житлорембудсервіс» було проведено огляд квартири АДРЕСА_2 акти-обстеження не містять. Факт огляду квартири категорично заперечується відповідачем.

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що вищенаведені акти-обстеження не є беззаперечними доказами вини відповідача у залитті квартири позивача.

Суд також приймає до уваги те, що допитані судом свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили те, що в їх будинку постійно відбувалися прориви труб, у зв`язку із чим мешканці будинку були вимушені здійснити заміну труб холодного та гарячого водопостачання до 4 поверху включно. Факт проведення ремонтних робіт по заміні труб в лютому 2018 року також підтвердив свідок ОСОБА_7 ..

Суд критично оцінює пояснення свідка ОСОБА_8 , про те, що 30 вересня 2017 року та 01 жовтня 2017 року в будинку буд . АДРЕСА_6 було відключено водопостачання, оскільки вказані показання суперечать відповіді ТОВ «Житлорембудсервіс» в якій вказано, що підприємством не припинялось водопостачання. Тобто, вказані докази є взаємовиключними і не можуть бути прийняті судом для встановлення фактичних обставин справи.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що факт спричинення позивачу матеріальних збитків знайшов своє підтвердження під час розгляду справи. Разом із тим, суд вважає, що позивачем не було надано і матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт вчинення відповідачем протиправних дій або бездіяльності, а також наявність причинного зв`язку між такими діями/бездіяльністю і наслідками у виді залиття квартири позивача.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди є недоведеними, у зв`язку із чим не підлягають задоволенню.

Суд також враховує, що вимоги про стягнення моральної шкоди є похідними від вимог про стягнення матеріальної шкоди, у зв`язку із чим також не підлягають задоволенню.

Відтак , позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст. ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди - залишити без задоволення.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12.08.2019

Суддя Д.Д.Андрієць