Постанова

Іменем України

07 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 601/81/17

провадження № 61-26245св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А., Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представник позивача - Сокуренко Євген Сергійович ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

представник відповідача - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 09 червня 2017 року у складі судді Мочальської В. М. та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 06 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Ткача З. Є., Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк», банк) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 13 667,80 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 27 липня 2011 року ОСОБА_2 отримала у банку кредит у розмірі 300,00 грн у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення коштів, що відповідає строку дії картки; у подальшому кредитний ліміт встановлювався (збільшується або зменшується) за рішенням банку. У зв`язку з тим, що відповідач належно не виконала зобов`язання за кредитним договором станом на 30 листопада 2016 року рахується заборгованість за тілом кредиту у сумі 1 921,83 грн, за процентами за користуванням кредитом у сумі 10 618,93 грн; крім того, банк нарахував неустойку: штраф (фіксована частина) у сумі 500,00 грн, штраф (процентна складова) у сумі 627,04 грн, що і просив стягнути у цій справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 09 червня 2017 року у позові відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_2 не підписувала Умови та Правила надання банківських послуг, тому ПАТ КБ «ПриватБанк» не підтвердив тієї обставини, що відповідач ознайомлювалася з умовами кредитування.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 06 вересня 2017 року рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 09 червня 2017 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не надав доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 укладала кредитний договір на умовах, визначених Умови та Правила надання банківських послуг та не довів розмір заборгованості. Відповідач повернула тіло кредиту та сплатила проценти за користування кредитними коштами у сумі 7 490,00 грн, з травня 2014 року до закінчення терміну, на який видавалася картка (травень 2015 року), не користувалася кредитними коштами.

Короткий зміст касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 09 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 06 вересня 2017 року й ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Крім того, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить постановити окрему ухвалу щодо суддів першої та апеляційної інстанцій, вважає, що судові рішення ухвалені без усебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу із суду першої інстанції.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII та розпочав роботу Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах.

У травні 2018 року справу передано до Верхового Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 06 серпня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що закон не вимагає обов`язкового підписання клієнтом Умов та Правил надання банківських послуг; у справі не встановлено існування інших редакцій Умов та Правил надання банківських послуг, факт відсутності підпису ОСОБА_2 на Умовах та Правилах надання банківських послуг не має наслідком відмову у стягненні отриманих коштів; відповідно до статті 208 ЦПК України 2004 року суди попередніх інстанцій не витребували розрахунок заборгованості за встановленою кредитним договором процентною ставкою.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

У грудні 2017 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 подала до суду відзив, у якому просить касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» залишити без задоволення, а ухвалені у справі судові рішення - без змін.

Відзив на касаційну скаргу мотивовано тим, що відповідач не ознайомлювалася і не підписувала Умови та Правила надання банківських послуг, не визнавала застосування банком різних видів штрафів та пені.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 27 липня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 300,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку-кредитку «Універсальна» 55 днів пільгового періоду» шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

У анкеті-заяві також зазначено, що ОСОБА_2 згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

Строк, на який видавалась кредитна картка - до травня 2015 року.

Станом на 30 листопада 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» нарахувало ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у сумі 13 667,80 грн, у тому числі: 1 921,84 грн - за тілом кредиту, 10 618,93 грн - за процентами за користування кредитом; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн, штраф (процентна складова) - 627,04 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Установивши, що ПАТ КБ «ПриватБанк» надало до суду витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, який не містять підпису ОСОБА_2 , суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що за відсутності обґрунтованих підтверджень прийняття відповідачем Умов та Правил надання банком послуг у справі відсутні підстави вважати, що позивач дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

За таких обставин, з урахуванням здійснених ОСОБА_2 платежів в погашення заборгованості, суди визнали наданий банком розрахунок неналежним доказом заборгованості відповідача за кредитним договором та відмовили у задоволенні позовних вимог за недоведеністю.

Під час перегляду справи суд касаційної інстанції з огляду на статтю 400 ЦПК України перевіряє лише законність судових рішень та не здійснює переоцінку доказів, досліджених судами першої та апеляційної інстанцій.

Доводи касаційної скарги щодо необов`язковості підписання клієнтом Умов та Правил надання банківських послуг, не заслуговують на увагу, оскільки без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правил надання банківських послуг, розміщених на офіційному сайті http://www.privatbank.ua, які позивачем неодноразово змінювалися, з огляду на частину першу статті 634 ЦК України щодо приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, зазначене не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.

Доводи ПАТ КБ «ПриватБанк» про те, що суди попередніх інстанцій мали витребувати у позивача належний розрахунок заборгованості, суперечить засадах змагальності сторін у цивільному судочинстві та обов`язкам ПАТ КБ «ПриватБанк» довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, що передбачено статтями 12, 81 ЦПК України та аналогічними за змістом статтями 10, 60 ЦПК України у редакції цього Кодексу, чинного на момент розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 09 червня 2017 року та ухвала Апеляційного суду Тернопільської області від 06 вересня 2017 року - без змін.

Щодо клопотання про постановлення окремої ухвали

Згідно зі статтею 420 ЦПК України суд касаційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Відповідно до частини десятої статті 262 ЦПК України суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.

Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду.

За результатом перегляду судових рішень Верховний Суд не встановив порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального або процесуального права, тому передбачені статтею 262 ЦПК України підстави для постановлення окремої ухвали відсутні.

Щодо судових витрат

Оскільки суд касаційної інстанції дійшов висновку про залишення без змін рішення суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції, то у справі немає підстав для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 09 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 06 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. М. Сімоненко
Судді: А. А. Калараш
А. О. Лесько
С. Ю. Мартєв
Є. В. Петров