РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі судового засідання Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Селидіввугілля», третя особа - ВП «Вуглезбут» ДП «Селидіввугілля» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ

До Селидівського міського суду Донецької області надійшла позовна заява про поновлення на роботі, яка мотивована тим, що ОСОБА_1 (далі - Позивач) перебував у трудових відносинах з ДП «Селидіввугілля» (далі - Відповідач) та працював на посаді заступника директора ВП «Вуглезбут» ДП «Селидіввугілля». Наказом ВП «Вуглезбут» ДП «Селидіввугілля» від 27.05.2019 року № 24к його було звільнено з займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням посади. Вважає звільнення незаконним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки на підприємстві працював з грудня 2005 р. на посадах заступника директора з вантажних перевезень, директором підприємства, заступником директора підприємства, що вказує на високий рівень його кваліфікації та знання виконуваної роботи. На момент скорочення посади в штатному розкладі підприємства було два заступника директора. Зазначає, що при вирішенні питання про звільнення працівника роботодавець зобов`язаний перевірити наявність у працівників, посади яких скорочуються, більш високої чи більш низької кваліфікації і продуктивності праці. При прийнятті рішення про скорочення посади заступника директора підприємства та звільнення саме його з посади заступника директора підприємства ніхто ніякого порівняльного аналізу не проводив та відповідних документів про це не складав. Також, взагалі не приймалось до уваги що він за сімейним станом має значні переваги для залишення на роботі. Ці питання не вивчались не тільки керівництвом підприємства, а й профспілковим органом при дачі згоди на його звільнення. Крім того, рішення про скорочення посади заступника директора було прийнято 13.12.2019 р. виконуючим обов`язки генерального директора Кобзарь Д.І . Але в цей час на підприємстві проходить процедура реорганізації шляхом припинення діяльності, у зв`язку з чим органом управління, а саме Міністерством енергетики та вугільної промисловості було створено комісію з реорганізації, до якої перейшли всі повноваження по управлінню підприємством. Головою комісії на той час був Кобиляцький С.В. і тільки він міг приймати рішення про скорочення штату або кількості працівників на підприємстві. В даному випадку Кобзарь Д.І. перевищив свої повноваження, у зв`язку з чим рішення та дії про скорочення та в результаті його звільнення не можуть бути визнане законним. Просив поновити його на роботі в відокремлений підрозділ «Вуглезбут» державного підприємства «Селидіввугілля» з дати звільнення на посаді заступника директора; стягнути з державного підприємства «Селидіввугілля» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі; стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач надав суду відзив, в якому зазначив, що у зв`язку зі значним зменшенням плану видобутку вугілля 13.12.2019 р. за підписом виконуючого обов`язки генерального директора Кобзар Д.І. на адресу директора ВП «Вуглезбут» Погорєлова Е.А. був направлений лист за № 08/221 щодо необхідності здійснити заходи оптимізації чисельності відокремленого підрозділу . На підставі зазначеного листа наказом від 13.02.2019 р. № 27 відповідачем була створена відповідна комісія для вирішення питання щодо оптимізації чисельності. На засіданні комісії 14.02.2019 р. було прийняте рішення про приведення у відповідність з виробничими показниками штатного розпису відокремленого підрозділу шляхом скорочення посади заступника директора. На виконання вимог ст..22 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії їх діяльності» відповідач повідомив голову первинної профспілкової організації ДП «Селидіввугілля» та голову первинної профспілкової організації ВП «Вуглезбут» про планування звільнення працівників. На виконання вимог, встановлених 49-2 КЗпП України 25.03.2019 р. відповідач повідомив позивача про наступне звільнення із займаної посади заступника на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, а також запропонував вакантні робочі місця, на яких позивач може продовжити трудову діяльність. Від запропонованих вакантних посад позивач відмовився. З метою об`єктивного та неупередженого розгляду питання скорочення посади заступника директора, незважаючи на положення абзацу восьмого ч.1 ст.43-1 КЗпП України, відповідно до якого допускається звільнення заступників керівника відокремленого підрозділу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації, відповідач звернувся до голови первинної профспілкової організації ДП «Селидіввугілля» з поданням про звільнення позивача, профспілковий комітет первинної профспілкової організації ДП «Селидіввугілля» постановив надати згоду на звільнення позивача із займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. На підставі викладеного вважає, що звільнення здійснено у повній відповідності до вимог трудового законодавства з дотриманням усіх прав та гарантій. Щодо переважного права на залишення на роботі, то до кола працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, і працівники, які не мають таких переваг, а тому підлягають звільненню, входять всі працівники, що займають таку ж посаду і виконують таку ж роботу. Якщо посада, яка підлягає скороченню (виключенню) у штатному розписі єдина, то, відповідно, і конкурувати (порівнювати) вивільнюваному працівникові на умовах, визначених ст.42 КЗпП України, нема з ким. Відповідно до штатного розпису керівників, професіоналів, фахівців і службовців ВП «Вуглезбут» ДП «Селидіввугілля» на 2019 р., затвердженого 12.01.2019 р., визначена лише одна штатна одиниця заступника директора. Позивач помилково ототожнює посаду заступника директора з посадою заступника директора з вантажних перевезень, оскільки ці посади відрізняються розміром посадового окладу, трудовою функцією, колом завдань, прав та обов`язків, тобто, мають відмінні істотні умови правці. Дані обставини підтверджуються посадовими інструкціями заступника директора та заступника директора з вантажних перевезень, зокрема, змістом розділів ІІІ та ІV. Таким чином, твердження позивача про наявність у ВП «Вуглезбут» двох посад заступника директора та недотримання відповідачем положень ст. 42 КЗпП України є безпідставним. Посилання позивача на необхідність проведення перестановки (перегрупування) працівників та переведення більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, за його згодою на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника є необґрунтованим, оскільки такі діє є правом власника, а не обов`язком (п.19 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»). Що стосується рівня кваліфікації та продуктивності праці позивача, який займав посаду заступника директора та ОСОБА_5 , який займав посаду заступника директора з вантажних перевезень, вбачається наступне. Так, позивач має диплом спеціаліста. ОСОБА_5 має два дипломи: магістра та бакалавра. Відповідно до норм Положення про освітньо-кваліфікаційні рівні (ступеневу освіту), затвердженого постановою КМУ від 20.01.1998 р. № 65, магістр має вищий освітньо-кваліфікаційний рівень за спеціаліста. Крім того, заступник директора з вантажних перевезень ОСОБА_5 у випадку тимчасової відсутності керівника ВП «Вуглезбут» виконує його обов`язки. Також, позивач має дисциплінарне стягнення, яке було накладено за порушення трудової дисципліни. Позивач за період з 01.11.2018 р. по 27.05.2019 р. відпрацював 57 днів, що складає лише 39 % від норми робочого часу (145 днів). ОСОБА_5 за аналогічний період часу відпрацював 140 днів, що складає 97 % від норми робочого часу (145 днів). Також, слід врахувати, що ОСОБА_5 також має утриманців, зокрема: дружину, яка знаходиться у відпусці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, та двох малолітніх дітей. Старший син позивача - ОСОБА_6 - вже досяг повноліття та не має правового статусу дитини. Також, він не зазначений у довідці про склад сім`ї, як утриманець. Отже, у зв`язку з відсутністю належних доказів щодо наявності у позивача двох і більше утриманців, до спірних відносин взагалі не може застосовуватися критерій, визначений у п.1 ч.2 ст.42 КЗпП України. Позивач був працівником не структурного (ч.1 ст.64 ГК України відносить до них виробництва, цехи, відділення, дільниці, бригади, бюро, лабораторії тощо), а відокремленого підрозділу (ч.4 ст. 64 ГК України відносить філії, представництва, відділення, відокремлені підрозділи). Отже, у зазначеного позивачем рішенні Верховним Судомне наведено будь-яких правових висновків, які мають або можуть мати відношення до спірних правовідносин, оскільки одиниця «Вуглезбут» є відокремленим підрозділом юридичної особи (код ЄДРПОУ ВП : 33644454), а здійснювати порівняння позивача на умовах, визначених ст. 42 КЗпП України, нема з ким. Відповідно до абзацу десятого п.5.3 Положення про ВП «Вуглезбут» право прийняття на роботу та звільнення з роботи працівників підрозділу, в тому числі й позивача, належить виключно директору ВП. Звільнення позивача було викликано об`єктивними факторами та проведено на підставі рішення уповноваженої особи, а саме наказу директора ВП «Вуглезбут» Погорєлова Е.А. від 27.05.2019 р. № 24/к. За підписом в.о. генерального директора Кобзар Д.І. на адресу директора ВП «Вуглезбут» Погорєлова Е.А. був направлений лист за № 08/221 щодо необхідності здійснити заходи з оптимізації чисельності. При цьому у вказаному листі взагалі не йде мова про конкретного працівника чи посаду, які підлягають скороченню. Таким чином, в.о. генерального директора Кобзар Д.І. ніяких рішень щодо звільнення позивача не приймав. Із зупиненням судовими органами процедури реорганізації ДП «Селидіввугілля» повноваження щодо управління справами повернулися до виконавчого органу, а саме до в.о. генерального директора Кобзар Д.І. Вказана посадова особа була повноважна на підписання листа від 13.02.2019 р. № 08/221. Просив суд відмовити позивачу у задоволені позову у повному обсязі.

Представник третьої особи - ВП «Вуглезбут» ДП «Селидіввугілля» - надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що звільнення Позивача відбулося з дотриманням встановленої процедури, він відмовився від запропонованих посад, було отримано згоду профспілки на його звільнення. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, був звільнений 27.052019 р. відповідно до ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату (а.с. 8, 14, 16-17).

Директору ВП «Вуглезбут» Погорєлову Е.А. 13.02.2019 р. в.о. генерального директора ДП «Селидіввугілля» було направлено листа з пропозицією провести роботу з оптимізації чисельності працівників у зв`зку зі зменшенням об`єму робіт по відвантаженню вугільної продукції (а.с. 28).

Відповідно до листа згідно наказу № 27 від 13.02.2019 р. було створено комісію щодо оптимізації чисельності підрозділу» (а.с. 29).

Згідно Протоколу комісії від 14.02.2019 р. було вирішено ВП «Вуглезбут» привести у відповідність з виробничими показниками штатний розпис шляхом скорочення посади заступника директора, про що директором ВП «Вуглезбут» ДП «Селидіввугілля» було видано відповідний наказ про скорочення штатної одиниці заступника директора ОСОБА_1 . Голові первинної профспілкової організації ДП «Селидіввугілля» Лузгіну Л.А. та голові первинної профспілкової організації ВП «Вуглезбут» ДП «Селидіввугілля» Недвизі О.Р. 14.02.2019 р. було направлено відповідного листа (а.с. 30-33).

25.03.2019 р. ОСОБА_1 було направлено повідомлення про наступне звільнення із займаної посади заступника директора на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із скороченням чисельності та внесення змін до штатного розпису. Також повідомлено про відсутність вакантних місць у ВП «Вуглезбут» та надано перелік вакантних місць у відокремлених підрозділах ДП «Селидіввугілля» (а.с. 34).

22.04.2019 р. директор ВП «Вуглезбут» Погорєлов Е .А. звернувся із поданням до голови первинної профспілкової організації ДП «Селидіввугілля» Лузгіну Л.А. про розгляд питання щодо звільнення заступника директора ОСОБА_1 (а.с. 35-70).

Згідно Виписки з протоколу від 25.04.2019 р. № 4, профспілковий комітет первинної профспілкової організації ДП «Селидіввугілля» надав згоду адміністрації ВП «Вуглезбут» ДП «Селидіввугілля» на звільнення у зв`язку з скороченням штату відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України ОСОБА_1 - заступника директора ВП «Вуглезбут» з дотриманням умов ст. 116 КЗпП України та запропонуванням вакантних місць у відокремлених підрозділах ДП «Селидіввугілля» за фахом, освітою та досвідом роботи (а.с. 36).

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

У разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень, так як відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 ст. 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, працівником органу внутрішніх справ, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, у п`ятнадцятиденний строк розглядає обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Таке подання має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору.

Із посадової інструкції заступника директора ВП «Вуглезбут» ДП «Селидіввугілля» встановлено, що посада заступника директора відноситься до категорії керівників.

Згідно Положення про Відокремлений підрозділ «Вуглезбут» ДП «Селидіввугілля», затвердженого генеральним директором ДП «Селидіввугілля» 10.05.2011 року, ВП «Вуглезбут» ДП «Селидіввугілля» (далі - Підрозділ) створений згідно з наказом ДП «Селидіввугілля» (далі - Підприємство) та входить до його складу (п. 1, 1.2).

Згідно п. 5.1 Положення, управління Підрозділом здійснює його Директор на підставі довіреності, наданої Підприємством. Директор Підрозділу самостійно вирішує питання діяльності Підрозділу за винятком тих, що віднесені Статутом до компетенції Підприємства та інших органів управління Підприємством в межах повноважень, наданих довіреністю від Підприємства.

Відповідно до п. 5.2.4 Положення, заступники директора, головний бухгалтер Підрозділу призначаються на посаду і звільняються з посади Генеральним директором Підприємства за поданням Директора Підрозділу.

Відповідно до п. 6.4 розділу 6 «Управління Підприємством і самоврядування трудового колективу» Статуту ДП «Селидіввугілля», затвердженого Міністром енергетики та вугільної промисловості України, керівники та спеціалісти підрозділів виконавчого апарату Підприємства, керівники, головні інженери, заступники директора з виробництва, головні механіки, головні бухгалтери відокремлених підрозділів призначаються на посаду і звільняються з посади керівником Підприємства відповідно до чинного законодавства. У разі тимчасової відсутності непрацездатності керівника (тимчасова непрацездатність, відрядження, відпустка), його обов`язки виконує заступник керівника, або інша посадова особа із числа керівного складу Підприємства, призначена наказом керівника виключно після погодження з Уповноваженим органом управління.

З довіреності від 24.04.2019 року, виданої головою комісії з реорганізації ДП «Селидіввугілля» на ім`я директора ДП «Вуглезбут» ДП «Селидіввугілля» Погорєлова Е.А., яка була чинною на дату винесення наказу про звільнення, останньому довірено - представляти підприємство на всій території держави у відношенні з усіма фізичними та юридичними особами, державними та недержавними органами, установами і організаціями, у межах наданих повноважень; укладати та підписувати договори з метою забезпечення діяльності підрозділу з обов`язковим погодженням із підприємством; приймати, отримувати та відпускати товарно-матеріальні цінності відповідно до укладених підприємством договорами, розпорядженнями та наказами по підприємству; представляти інтереси підприємства з питань, пов`язань з діяльністю підрозділу, в усіх правоохоронних органах, органах виконавчої служби; підписувати та подавати заяви для відкриття і закриття поточних рахунків підрозділу в установах банків; підписувати платіжні та інші документи; здійснювати фінансові операції за поточними рахунками підрозділу та передоручати працівникам підрозділу право отримувати, приймати та відпускати товарно-матеріальні цінності відповідно до укладених договорів.

Із досліджених доказів, що надані сторонами, було встановлено, що посада Позивача відноситься до керівників та його відповідно до вимог Положення про ВП «Вуглезбут» й Статуту ДП «Селидіввугілля» може звільнити тільки генеральний директор ДП «Селидіввугілля» за поданням директора ВП «Вуглезбут», а тому самостійне винесення директором ВП «Вуглезбут» ДП «Селидіввугілля» наказу про звільнення Позивача є таким, що здійснено без законної підстави.

Доводи представника третьої особи щодо наявності повноважень у директора ВП «Вуглезбут» ДП «Селидіввугілля» для звільнення Позивача з посади у зв`язку з листом від 01.03.2019 року (а.с. 110), суд не приймає до уваги, оскільки такий лист не є відповідною довіреністю в розумінні ст. 245, 246, 247 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Частиною 2 ст. 235 КЗпП України встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 з наступними змінами, суд, для обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виходить з заробітної плати позивача за останні два місяці, що передували звільненню.

З наданої довідки ВП «Вуглезбут» ДП «Селидіввугілля» від 24.06.2019 року № 57 було встановлено, що середньоденна заробітна плата Позивача складає 485,23 грн.

У зв`язку з тим, що звільнення позивача було в судовому засіданні встановлено таким, що здійснено без законної підстави, тому на користь Позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу, який складає: кількість робочих днів 2019 року з 27.05.2019 року (час звільнення) + кількість робочих днів по 20.11.2019 року (час ухвалення рішення) Х середньоденну заробітну плату, тобто - 124 дні Х 485,23 грн. = 60 168,52 грн.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема: на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивача відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, тому його слід стягнути з відповідача у розмірі 768,40 грн.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про, зокрема: поновлення на роботі незаконно звільненого працівника та присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Керуючись ст.ст. 133, 141, 259, 264, 265, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Селидіввугілля», третя особа - ВП «Вуглезбут» ДП «Селидіввугілля» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Наказ ВП «Вуглезбут» ДП «Селидіввугілля» від 27 травня 2019 року № 24/к, яким звільнено ОСОБА_1 , заступника директора у зв`язку зі скороченням посади згідно ч. 1 ст. 40 КЗпП України з 27.05.2019 року - скасувати.

Поновити з 27.05.2019 року ОСОБА_1 на посаді заступника директора ВП «Вуглезбут» ДП «Селидіввугілля».

Стягнути з ВП «Вуглезбут» Державного підприємства «Селидіввугілля» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 60 168 (шістдесят тисяч сто шістдесят вісім) грн. 52 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Стягнути з Державного підприємства «Селидіввугілля» на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Учасники справи

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ДП «Селидіввугілля» (), адреса: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. К. Маркса, 41.

Третя особа - ВП «Вуглезбут» ДП «Селидіввугілля» (), адреса: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. К. Маркса, 41-а.

Повний текст судового рішення виготовлений 27 листопада 2019 року.

Суддя Черков В.Г.