КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 363/2953/19

29 серпня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Хмирова Едуарда Олександровича на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 18 липня 2019 року, постановлену під головуванням судді Чіркова Г.Є., про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович, Відділ Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції, ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович, Відділ Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції, ОСОБА_3 в якому просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 21 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем Вадимом Вікторовичем, зареєстрований в реєстрі за №916, яким звернуто стягнення на Ѕ частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Одночасно з подачею позову, ОСОБА_2 було подано заяву про забезпечення позову. Просила забезпечити позов шляхом зупинення звернення стягнення на нерухоме майно - на квартиру АДРЕСА_1 на підставі виконавчого напису, вчиненого 21 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогач В.В.

Заяву обґрунтовувала тим, що станом на червень 2019 року державними виконавцями Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції вчиняються дії щодо примусового виконання виконавчого напису №916, здійсненого 21.05.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем В.В., а тому якщо такі дії будь вчинятися державними виконавцями до вирішення вказаного спор по суті, то вона буде позбавлена права власності на своє майно та майнові права, що утруднить виконання рішення за наслідками розгляду даної справи, у випадку задоволення її позову.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18 липня 2019 року заяву задоволено.Зупинено звернення стягнення на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1 на підставі виконавчого напису, вчиненого 21 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогач В.В.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 30 липня 2019 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Хмиров Едуард Олександрович надіслав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 18 липня 2019 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що ухвала суду є незаконною, постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначав, що у заяві про забезпечення позову не зазначено підстави обрання саме такого виду забезпечення позову, не обґрунтовано причини застосування заходів забезпечення позову, не вказано реальні обставини, які свідчать про те, що не вжиття зазначеного заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не надано доказів на підтвердження цих обставин.

Крім того, судом не вирішено питання щодо зустрічного забезпечення позову, оскільки навіть в разі звернення стягнення на Ѕ частину квартири, він, як стягувач, понесе великі збитки так як непогашеною залишиться значна частина кредиту.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Карапетян Армен Рафікович в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи судом повідомлялася у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у її відсутності

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович, представник Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції, ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи судом повідомлялися у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, ОСОБА_2 посилалася на те, що державними виконавцями Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції вчиняються дії щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача В.В. №916, виданого 21.05.2019 року, яким звернуто стягнення заборгованості за кредитом на нерухоме майно - на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , а тому невжиття такого заходу забезпечення позов, як зупинення звернення стягнення на вказане нерухоме майно, призведе до його реалізації на підставі виконавчого документу, який нею оскаржується, що утруднить виконання рішення за наслідками розгляду даної справи у випадку задоволення її позову.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом зупиненнязвернення стягнення на нерухоме майно - на квартиру АДРЕСА_1 на підставі виконавчого напису, вчиненого 21 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогач В.В., суд першої інстанції виходив з того, що невжиття вказаного заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідають вимогам процесуального права, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 виставлено для реалізації на електронних торгах, організатором яких є ДП «СЕТАМ» (лот № 358050), проведення яких було призначено на 22 липня 2019 року.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом зупиненнязвернення стягнення на нерухоме майно - на квартиру АДРЕСА_1 на підставі виконавчого напису, вчиненого 21 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогач В.В., суд першої інстанції врахував вимоги ст.ст. 149, 150 ЦПК України та прийшов до обгрунтованого висновку про те, що вказаний вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам, а невжиття вказаного заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що у заяві про забезпечення позову не зазначено підстави обрання саме такого виду забезпечення позову, не обґрунтовано причини застосування заходів забезпечення позову, не вказано реальні обставини, які свідчать про те, що невжиття зазначеного заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не надано доказів на підтвердження цих обставин, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

Виходячи із специфіки виду забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом, як вид забезпечення позову.

Оскільки, позивач оспорює виконавчий напис, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, що належить позивачці, цейвиконавчий напис знаходиться на виконанні, то вжиті судом заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскарженого до суду виконавчого напису нотаріуса, є співмірнимиіз заявленими вимогами.

Враховуючи, що зі змісту позовних вимог вбачається, що на підставі оскарженого позивачкою виконавчого напису нотаріуса державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та виставлено для реалізації на прилюдних торгах нерухоме майно - 1/2 частину квартириАДРЕСА_1 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки існує ризик реалізації 1/2 частини вказаної квартири на підставі оскарженого виконавчого документу ( виконавчого напису нотаріуса) до вирішення спору по суті, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Також не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову доводи апеляційної скарги про те, що суд мав вжити заходів зустрічного забезпечення, з огляду на таке.

Частиною 3. ст.154 ЦПК України, встановлено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до ч.4 ст.154 ЦПК України, зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_2 проживає на території України, а саме в квартирі АДРЕСА_1 .

У суду першої інстанції на момент постановлення оскаржуваної ухвали були відсутні докази того, що майновий стан позивачки або її дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Також матеріали справи не містять доказів відсутності у позивача майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що на момент постановлення ухвали про забезпечення позову, у суду першої інстанції не було визначених ч.3 ст.154 ЦПК України підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

У свою чергу, відповідач не позбавлений можливості подати до суду клопотання про вжиття заходів зустрічного забезпечення з обґрунтуванням наявності підстав для такого забезпечення та наданням відповідних доказів на підтвердження цих обставин, у порядку, передбаченому ч.6 ст. 154 ЦПК України.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Вишгородського районного суду Київської області від 18 липня 2019 року постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Хмирова Едуарда Олександровича.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Хмирова Едуарда Олександровича залишити без задоволення.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 18 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 29 серпня 2019 року.

Головуючий: Судді: