Справа № 708/1390/18
Номер провадження № 2/708/9/19
Р і ш е н н я

Іменем України

08 січня 2019 року.

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючої - судді Ткаченко С.Є.

при секретарі - Тендітній Л.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чигирині в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на житло,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона є власницею житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.01.2008 року.

Відповідач хоч і зареєстрований в її будинку, але з січня 2008 року фактично там не проживає, його особисті речі в будинку відсутні.

Посилаючись на те, що відповідач втратив право на користування вказаним житлом, але добровільно знятись з реєстрації в будинку відмовляється, позивачка прохала визнати його таким, що втратив право користування даним будинком.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що відповідач вже багато років не проживає в належному їй будинку, не допомагає його утримувати, а тому вона хоче, щоб його зняли з реєстрації в ньому.

Відповідач позов визнав частково та пояснив суду, що він згідний знятися з реєстрації у вказаному будинку, але позов визнає частково, оскільки в ньому знаходяться його фотографії.

Свідок ОСОБА_3 пояснила суду, що проживає по сусідству з позивачкою на протязі дев`яти років і за цей час відповідача в її будинку вона не бачила і там він не проживає.

Вислухавши сторін, свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і вбачається з витягу про державну реєстрацію права власності на нерухому майно № 17951867 від 03.03.2008 року, позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.01.2008 року, виданого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Чуй Н.В., на праві власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Вказане підтверджується і Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 147373871 від 29.11.2018 року.

Відповідно до довідки № 1640.02-33/5 від 28.11.2018 року, виданої Чигиринською міською радою, відповідач дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Як визначено ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що позивачка 22.01.2008 року на законних підставах успадкувала вище зазначений житловий будинок, а відповідач, судячи з вище вказаної довідки Чигиринської міської ради, хоч і приходиться позивачці двоюрідним братом, але на даний час не входить до кола членів її сім`ї.

Виходячи з цього, суд вважає, що реєстрація відповідача перешкоджає позивачці, як власниці будинку, у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном.

Крім того судом встановлено і підтверджується актом обстеження умов проживання від 14.11.2018 року, а також показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5, що крім позивачки та її синів ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 фактично більше ніхто не проживає і речі сторонніх осіб, зокрема і відповідача, в будинку ОСОБА_1 відсутні, при цьому відповідач відсутній по місцю реєстрації з січня 2008 року.

А у відповідності до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Продовження цього строку можливе лише при відсутності вище вказаних осіб з поважних причин, що в даному випадку не встановлено.

Згідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач, не проживаючи в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 більше десяти років без поважних причин і, не маючи права власності на нього, втратив право користування даним жилим приміщенням.

На підставі викладеного та, керуючись ст., ст. 391, 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України, ст., ст. 10, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2) таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1, належного на праві власності ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючій за адресою: АДРЕСА_1).

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 8 січня 2019 року о 14год.

Головуюча