Дата документу 08.01.2019 Справа № 334/8539/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/808/19 Головуючий у 1-й інстанції: Баруліна Т.Є.
Є.У.№ 334/8539/18 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Гончар М.С.,

розглянув у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справуза позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2018 року матеріали справи передані на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва за територіальною підсудністю.

Судове рішення мотивовано тим, що справа не підсудна Ленінському районному суду м. Запоріжжя, оскільки зареєстрованим місцем ппозивача є АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись напорушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу передати до суду першої інстанції для відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За приписами ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5, 6, 9,10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п.9 ч.1 ст. 353 ЦПК України).

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

За загальним правилом статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ст. 28 ч.3 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Відповідно до абзацу 16 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов'язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов'язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

З матеріалів справи, а саме: із позовної заяви ОСОБА_3 вбачається, що його зареєстрованим місцем проживання є АДРЕСА_1.

Місцем реєстрації юридичної особи відповідача по справі ПАТ «Державний Ощадний банк України» також є м. Києв.

Доказів письмового повідомлення ОСОБА_3 орган реєстрації про своє місце перебуванні на території Дніпровського району м. Запоріжжя до позовної заяви не додано.

За приписами п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що справа не підсудна Ленінському районному суду м. Запоріжжя і передав позов ОСОБА_3 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва, за територіальною юрисдикцією.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач є власником квартири, розташованої в м.Запоріжжі, в якій він перебуває разом зі своєю дружиною, і що в Запоріжжі він займається адвокатською діяльністю, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки, як встановив суд першої інстанції і не заперечується заявником, місце проживання позивача зареєстровано у м. Києві, відомості про перебування позивача за іншою адресою у органів реєстрації відсутні.

Процесуальний закон пов'язує визначення територіальної юрисдикції із зареєстрованим місцем проживання чи перебування фізичної особи, а не з тимчасовим його перебуванням без відповідної реєстрації у тому чи іншому населеному пункті. Належність позивачеві на праві власності майна у м. Запоріжжі, здійснення адвокатської діяльності також не є підтвердження реєстрації його місця перебування у цьому населеному пункті.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які є підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст.374, 381-383 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуючий:

Судді: