Справа № 681/1453/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Дідек М.Б.,

за участю секретаря судових засідань Богданевич О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в м. Полонне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полонської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на самочинне будівництво, -

встановив:

07.10.2019 року ОСОБА_1 завернулася до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що у 2005 році побудувала нежитлову будівлю загальною площею 27,2м2 на земельній ділянці орієнтовною площею 0,0050га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

В 2015 році звернулась до відповідача із заявою про виділення їй вищевказаної земельної ділянки під дану забудову, рішенням Полонської міської ради від 20.03.2015 року №25 отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою. Однак проект землеустрою так і не був затверджений. Полонською міською радою в користування дана земельна ділянка не передавалася..

Від відповідача неодноразово отримувала листи, про використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, що призводить до самовільного її захоплення, а 15.05.2017 року було нараховано збитки в сумі 712,81грн.

Неодноразово зверталася до відповідача для вирішення питання, однак їй було рекомендовано звернутися до суду.

09.10.2019 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

05.11.2019 року до суду відповідач направив відзив, в якому позов не визнав зіславшись на те, що позивачка у позові посилається на те, що більше 15 років тому, побудувала капітальну споруду з фундаментом та цегляними стінами. В лютому 2019 року Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області було проведено позапланову перевірку законності даного будівництва, під час якої було встановлено, що позивачка самочинно, без документів, які дають право на виконання будівельних робіт, збудувала магазин та експлуатує його без прийняття в експлуатацію. За, що на неї було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено припис з вимогою негайно зупинити експлуатацію об`єкта та усунути виявленні порушення в строк до 19.04.2019 року. 04.03.2019 року ОСОБА_1 було притягнутого відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП. На даний час ОСОБА_1 всупереч вищезазначеному припису продовжує експлуатувати самочинну збудовану будівлю. Крім того зазначили, що земельна ділянка, на якій позивачка здійснила самочинне будівництво у власність чи користування їй не передавалася, а лише було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі- землі громадської забудови, з метою передачі в оренду, орієнтовною площею 0,0050га, проте отримання даного дозволу ще не гарантує подальшого позитивного рішення про надання її у власність. Враховуючи, що Полонська міська рада, як орган, який відповідно до ст.12 Земельного кодексу України наділений повноваженнями щодо розпорядження земельною ділянкою, на якій розташована самочинно збудована будівля, не погоджується з визнанням права власності на самочинно збудований магазин, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тому просили у позові відмовити.

Суд вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Частною1 ст.16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК (в редакції закону 2004 року), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

У судовому засіданні встановлено наступне.

ОСОБА_1 побудувала капітальну нежитлову будівлю загальною площею 27,2 м2 на земельній ділянці орієнтовною площею 0,0050га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

20 березня 2015 року рішенням Полонської міської ради №25 було розглянуто заяву ОСОБА_1 та надано дозвіл останній на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі- землі громадської забудови з метою передачі в оренду по АДРЕСА_1 Полонному площею 0,0050га.(а.с.8)

18.04.2016 року листом № 698 відповідач звертався до ОСОБА_1 з проханням звернутися до Полонської міської ради із заявою про надання спірної земельної ділянки у користування на умовах договору оренди чи у власність і не використовувати самовільно зайняту земельну ділянку.(а.с.9)

15.05.2017 року Полонська міська рада листом № 1104 надіслала для ОСОБА_1 акт №48 комісії з визначення розміру та відшкодування збитків в розмірі 712,80грн. за самовільне використання земельної ділянки.(а.с.10)

04.12.2017 року, 19.02.2018 року Полонська міська рада розглянула заяви ОСОБА_1 та надала відповіді № 3476, № 485 що у зв`язку з тим, що у складі виконавчого комітету Полонської міської ОТГ створено відділ містобудування та архітектури, але він не укомплектований, тому по питанню відповідності намірів щодо місця розташування тимчасової споруди має право звернутися у відділ містобудування, архітектури, будівництва та з питань цивільного захист населення і житлово-комунального господарства Полонської райдержадміністрації. Також зазначили, що на місці, вказаному у доданій до заяви схеми, побудовано капітальну споруду з фундаментом та цегляними стінами більше 15 років тому назад, яка за своїми технічними характеристика не може відноситися до тимчасових споруд, тому запропоновано для ОСОБА_1 оформити правовстановлюючі документи на даний об`єкт нерухомого майна та звернутися до Полонської міської ради для оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку на якій розташований даний обєкт нерухомого майна.(а.с.11,13)

Відділ містобудування, архітектури, будівництва та з питань цивільного захисту населення і житлово-комунального господарства надав відповідь ОСОБА_1 11.01.2018 року №2, щодо визначення відповідності намірів щодо місця розташування тимчасової споруди згідно поданої схеми для здійснення підприємницької діяльності на території Полонської міської ради ОТГ на земельній ділянці, розташованій в АДРЕСА_1 - про відповідність зазначених намірів вимогам державних будівельних норм.(а.с.12)

02.10.2018 року заяву №2760 ОСОБА_1 отримала відповідь від відповідача, що заява її була розглянута на засіданні депутатської комісії з питань земельних відносин, за результатами аналізу наявних документів та огляду зазначеної земельної ділянки було вирішено розгляд даного питання перенести на послідуючу сесію з земельних питань, з метою з`ясування питання надання земельної ділянки - для обслуговування МАФ чи капітальної будівлі- будівлі магазину (а.с.14)

В листі від 27.02.2019 року за № 1022-1.20/64.9-19 управління Державної архітектурно-будівельної інспекції зазначило, що на підставі заяві ОСОБА_1 було проведено позапланову перевірку законності будівництва останньою магазину по АДРЕСА_1 . Під час перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 , самочинно, без документів які дають право на виконання будівельних робіт збудувала магазин та експлуатує його без прийняття в експлуатацію. За результатами перевірки було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та винесено припис з вимогою негайно зупинити експлуатацію та усунути порушення в строк до 19.04.2019 року. Відповідно до листа Полонської районної державної адміністрації від 21.11.2018 року, що надійшов до Управління, дія паспорта прив`язки 07/2018 року від 12.06.2018року виданого на стаціонарну тимчасову споруду для ОСОБА_1 анульовано. Зобов`язано демонтувати споруду, про що було повідомлено листом від 20.08.2019 року.(а.с.15)

04.03.2019 року постановою Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції У Хмельницькій області ОСОБА_1 визнано винною у вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500грн.

21.02.2019 року державний реєстратор прийняв рішення про відмову у державний реєстрації ОСОБА_1 самочинного будівництва у зв`язку з тим, що нею не було поданого жодного правовстановлюючого документа на нерухомий об`єкт (а.с.22)

01.08.2019 року ОСОБА_1 виготовила технічний паспорт на самочинний об`єкт.(а.с.24-32).

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 6 „ Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)" визначено, що відповідно до ст. 376 ЦК України суди розглядають справи щодо самочинного будівництва, зокрема, про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинне будівництво.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою.

Не може вважатися наданням земельної ділянки лише рішення компетентного органу влади про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або для розробки проекту забудови.

Під метою надання земельної ділянки слід розуміти вид використання земельної ділянки (стаття 19 ЗК, Класифікація видів цільового призначення земель, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548), зазначений у рішенні відповідного компетентного органу державної влади чи місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у користування або передачу у власність з урахуванням цільового призначення земельної ділянки.

Під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України № 3038-VI дозвільний документ (статті 35 - 37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об`єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі.

Під проектом слід розуміти залежно від категорії об`єкта будівництва відповідний склад документації, визначеної статтями 1, 7 та 8 Закону України № 687-XIV, отриманої відповідно до статей 29, 31 Закону № 3038-VI, а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до статей 27, 30 зазначеного Закону.(п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами ст.376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва).

Будівництвом, яке здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проекту, але з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоров`ю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо.

Згідно із частиною третьою цієї статті право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

При цьому за положеннями частини четвертої цієї статті якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Відповідно до п. п.14,15,16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами ст.376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва), на підставі частини третьої статті 376 ЦК суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК).

При цьому суд має враховувати, що відсутність заперечень власника проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво, чи визнання такого позову має бути обґрунтовано відповідними доказами, що підтверджують право на вчинення таких процесуальних дій, зокрема, договорами купівлі продажу земельної ділянки, оренди, міни.

Виходячи зі змісту частини третьої статті 376 ЦК, при доведенні визначених нею умов суд може визнати право власності на самочинно збудоване майно також за особою, яка його збудувала, якщо після закінчення будівництва земельну ділянку цій особі було передано у власність або надано у користування, або з власником земельної ділянки, на якій розміщено майно, укладено договір суперфіцію (частина перша статті 413 ЦК) відповідно до її цільового призначення.

Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст.12 Земельного кодексу України відповідач наділений повноваженнями щодо розпорядження земельною ділянкою, яка належить територіальній громаді на якій розташована самочинно збудована будівля

У справі встановлено, що земельна ділянка для позивачки у користування, власність не передавалася, не було укладено між сторонами і договору суперфіцію.

Отже, системний аналіз зазначених положень дає підстави для висновків про те, що позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам.

Враховуючи те, що в даному випадку власником земельної ділянкою на якій розміщено самочинне будівництво є територіальні громада, а відповідач є розпорядником даної земельної ділянки, який у свою чергу заперечує про визнання права власності на самочинне будівництво за ОСОБА_1 , за таких обставин суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Керуючись наведеним та ст.ст.81,141,259,263-265,ч.1 ст.268, ст.ст.352,354,355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

В позові ОСОБА_1 до Полонської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на самочинне будівництво - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

позивач: ОСОБА_1 , що проживає в АДРЕСА_2 ,

відповідач: Полонська міська рада Хмельницької області, , що знаходиться в м. Полонне. вул. Л.Українки, 113, Хмельницької області, поштовий індекс 30500.

Повний текст рішення складено 21.11.2019року.

Суддя Дідек М.Б.