Постанова

Іменем України

14 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 372/557/16-ц

провадження № 61-30153св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач (за первісним позовом) - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», відповідач (за первісним позовом): ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
позивач (за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,
відповідачі (за зустрічним позовом): Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 ,
розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 серпня 2017 року

у складі судді Болобана В. Г. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 25 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Приходька К. П.,

Верланова С. М., Таргоній Д. О.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»

(далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 06 грудня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - АКБ СР «Укрсоцбанк»), правонаступником якого ПАТ «Укрсоцбанк», та

ОСОБА_1 укладений договір кредиту, відповідно до умов якого останній отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 65 000 доларів США, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 05 грудня 2033 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту,

06 грудня 2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого

ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до умов якого остання зобов`язується перед банком солідарно відповідати за виконання ОСОБА_1 у повному обсязі зобов`язань за договором кредиту.

У зв`язку з неналежним виконанням умов договору кредиту, утворилась заборгованість у розмірі 52 563,98 доларів США, що в еквіваленті становить 1 251 416,04 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 44 148,24 доларів США, що в еквіваленті становить 1 051 058,43 грн; заборгованість за відсотками - 6 707,18 доларів США, що в еквіваленті становить

159 681,09 грн; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 1 708,56 доларів США, що в еквіваленті становить 40 676,52 грн, яку ПАТ «Укрсоцбанк» просило стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на свою користь.

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 про визнання договорів недійсними.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що 06 грудня 2007 року між

АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 укладений договір споживчого кредиту, відповідно до умов якого останній отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності грошові кошти у розмірі 65 000 доларів США, з кінцевим терміном повернення заборгованості

до 05 грудня 2033 року, для придбання житлового приміщення - двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту,

06 грудня 2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого

ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до умов якого остання зобов`язується перед банком солідарно відповідати за виконання ОСОБА_1 у повному обсязі зобов`язань за договором кредиту.

Також з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту, 06 грудня 2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого

ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 укладений договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно - двокімнатна квартира АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що вказані договори були укладені на вкрай невигідних умовах для позивача за зустрічним позовом, ОСОБА_1 просив суд визнати недійсним та таким, що вчинений внаслідок нечесної підприємницької практики, кредитний договір від 06 грудня 2007 року; договір іпотеки від 06 грудня 2007 року; у порядку застосування недійсності договору іпотеки від 06 грудня 2007 року виключити з Державного реєстру іпотек запис про державну реєстрацію договору іпотеки від 06 грудня

2007 року; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за договором іпотеки від 06 грудня 2007 року.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21 серпня

2017 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту від 06 грудня

2007 року у розмірі 52 563,98 доларів США, що в еквіваленті становить 1 251 416,04 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 44 148,24 доларів США, що в еквіваленті становить 1 051 058,43 грн; заборгованість за відсотками - 6 707,18 доларів США, що в еквіваленті становить

159 681,09 грн; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 1 708,56 доларів США, що в еквіваленті становить 40 676,52 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25 жовтня 2017 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 серпня

2017 року залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що неналежне виконання відповідачем за зустрічним позовом умов договору кредиту в частині несвоєчасного його виконання тягне цивільно-правову відповідальність, яка передбачена статтями 525, 526, 1050, 1054 ЦК України, у зв`язку з чим первісний позов підлягає задоволенню. Разом з тим, позивачем за зустрічним позовом не доведено належними та допустимими доказами на підтвердження недобросовісності банківської установи при укладенні кредитного договору, а також невідповідності змісту правочину цивільному законодавству, оскільки кредитний договір укладений сторонами за взаємною згодою, відповідно до вимог закону, та при укладенні між сторонами досягнуто згоди щодо всіх умов договору. Отже, правові підстави для задоволення зустрічного позову відсутні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій неналежним чином та не в повному обсязі дослідили фактичні обставини справи, залишили поза увагою доводи позивача за зустрічним позовом про те, що умови договору є несправедливими. Разом з тим, порушено право позивача за зустрічним позовом на захист.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у справі № 372/557/16-ц (провадження № 61-30153св18) призначено повторний автоматизований розподіл.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 06 грудня 2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 укладений договір споживчого кредиту, відповідно до умов якого останній отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності грошові кошти у розмірі 65 000 доларів США, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 05 грудня 2033 року, для придбання житлового приміщення - двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту,

06 грудня 2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого

ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до умов якого остання зобов`язується перед банком солідарно відповідати за виконання ОСОБА_1 у повному обсязі зобов`язань за договором кредиту.

Також з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту, 06 грудня 2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого

ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 укладений договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно - двокімнатна квартира АДРЕСА_1 .

У зв`язку з неналежним виконанням умов договору кредиту, утворилась заборгованість у розмірі 52 563,98 доларів США, що в еквіваленті становить 1 251 416,04 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 44 148,24 доларів США, що в еквіваленті становить 1 051 058,43 грн; заборгованість за відсотками - 6 707,18 доларів США, що в еквіваленті становить

159 681,09 грн; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 1 708,56 доларів США, що в еквіваленті становить 40 676,52 грн, яку ПАТ «Укрсоцбанк» просило стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на свою користь.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 627, 629 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами

(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що неналежне виконання відповідачем за зустрічним позовом умов договору кредиту в частині несвоєчасного його виконання тягне цивільно-правову відповідальність, яка передбачена статтями 525, 526, 1050, 1054 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 30 червня 2016 року призначено у справі судову-економічну експертизу.

Згідно з висновком проведеної судово-економічної експертизи

від 24 березня 2017 року наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника перед банком (зі сплати процентів за кредит та погашення основної суми боргу) відповідає умовам укладеного між

ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 кредитного договору від 06 грудня

2007 року та розрахунковим документам, що стосуються видачі та погашення кредиту за цим договором.

Метод нарахування банком процентів за користування кредитом визначається умовами кредитного договору, що укладається між банком (кредитором) і позичальником.

Фактичне нарахування відсотків за користування кредитом відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору від 06 грудня

2007 року.

Встановивши, що всупереч вимогам кредитного договору відповідачі належним чином не виконували свої зобов`язання за кредитним договором, та врахувавши розрахунок заборгованості, суди дійшли обґрунтованого висновку про задоволення первісного позову.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільству, його моральним засадам.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Встановивши, що кредитний договір укладений сторонами за взаємною згодою, відповідно до вимог закону, у письмовій формі, при укладенні якого між сторонами досягнуто згоди щодо всіх його умов, суди дійшли вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення зустрічного позову.

За таких обставин всі інші позовні вимоги за зустрічною позовною заявою (як похідні) також не підлягають задоволенню.

Доводи касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій неналежним чином та не в повному обсязі дослідили фактичні обставини справи, залишили поза увагою доводи позивача за зустрічним позовом про те, що умови договору є несправедливими, колегія суддів не бере до уваги, оскільки обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Разом з тим, доводи касаційної скарги про те, що порушено право позивача за зустрічним позовом на захист, є необґрунтованими на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунком заборгованості підтверджується факт отримання відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів від позивача та невиконання останнього умов договору.

Згідно з висновком судово-економічної експертизи від 24 березня 2017 року встановлені такі обставини: наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника перед банком (зі сплати процентів за кредит та погашення основної суми боргу) відповідає умовам укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 кредитного договору від 06 грудня

2007 року та розрахунковим документам, що стосуються видачі та погашення кредиту за цим договором; метод нарахування банком процентів за користування кредитом визначається умовами кредитного договору, що укладається між банком (кредитором) і позичальником; фактичне нарахування відсотків за користування кредитом відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору від 06 грудня 2007 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого

2010 року).

Рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду є достатньо мотивованими та такими, що відповідають нормам закону.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновками судів, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи, в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 серпня

2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 25 жовтня

2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська А. І. Грушицький В. В. Сердюк