КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №754/261/18 головуючий у суді І інстанції: Яровенко Н.О.
провадження №22-ц/824/8369/2019 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Сержанюка А.С., Суханової Є.М.,

секретар судового засідання: Спеней О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди внаслідок ДТП. Позовні вимоги мотивовано тим, що 14 липня 2017 року о 17 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Нісан Тііда», д/н НОМЕР_1 в с. Ясногородка Макарівського району Київської області здійснила зіткнення з автомобілем «Фольксваген Пасат», д/н НОМЕР_2 і технічно його пошкодила. Постановою Макарівського районного суду від 11 вересня 2017 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Звітом № СФ-0000367 від 30 жовтня 2017 року встановлено, що шкода, завдана автомобілю позивача, складає 363 987,05 грн., вартість самого дослідження склала 500,00 грн.. СК «Провідна», на підставі договору страхування АК/4645299/1002/16, здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 86 734,83 грн.. Проте, сплачена сума не покриває збитків, визначених у звіті, а тому просить стягнути з відповідача різницю між збитками в розмірі 277752,22 грн.. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн., що виразилася в порушенні звичного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, порушення попереднього укладу сімейного життя.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 16 серпня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 277 752 гривні 22 копійки шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 000 гривень 00 копійок моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 02 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 серпня 2018 року залишено без задоволення.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, одночасно заявившиклопотання про призначення у справі автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року призначено у справі автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експертизи поставлено питання:

- яка ринкова вартість VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_2 , 2008 року випуску, кузов НОМЕР_3 , станом на 25 липня 2017 року, (після дорожньо-транспортної пригоди)?

- яка вартість відновлювального ремонту VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_2 , 2008 року випуску, кузов НОМЕР_3 ?

24 жовтня 2019 року справа повернулась до суду з повідомленням про неможливість надання висновку автотоварознавчої експертизи, у зв`язку з незадоволенням клопотання експерта, а саме не наданням на огляд досліджуваного КТЗ, або його кольорових фотознімків в пошкодженому стані.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити заочне рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування судом норм матеріального права, і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу в частині стягнення на користь позивача 277752,22 грн. шкоди, завданої ДТП. Вказує, що розрахована та виплачена сума ПрАТ «СК Провідна», повністю покрита (погашена) страховою сумою за договором страхування та позивач погодився із розрахованою страховиком сумою збитку. Крім того, зазначає, що не доведено факту того, що страхової суми недостатньо для відшкодування причиненого збитку. Також звертає увагу на те, що судом стягнуто з неї суму збитку, яка дорівнює вартості КТЗ до аварії, без врахування того, що залишки знищеного авто залишилися у володінні позивача.

ОСОБА_2 відзиву на апеляційну скаргу, у встановлений судом строк, не надала.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір в частині відшкодування матеріальної шкоди і задовольняючи позовні вимоги в цій частині, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що в даному спорі право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом пред`явлення позову безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди.

Однак, таківисновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, визначив розмір моральної шкоди у 2000,00грн., виходячи з характеру, глибини фізичних та душевних страждань позивача, яких вона зазнала у зв`язку з пошкодженням її майна, неможливості нормального користування ним, порушенні звичайного способу життя, необхідності докладати додаткових зусиль для його нормалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди.

В цій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржувалось.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Встановлено, що 14 липня 2017 року о 17 год. 01 хв. в с. Ясногородка, Макарівського району Київської області сталася ДТП між автомобілем «Насан Тііда», д/н НОМЕР_1 та автомобілем «Фольксваген Пассат», д/н НОМЕР_2 , внаслідок чого між транспортними засобами сталося зіткнення, що призвело до їх механічного пошкодження, що підтверджується довідкою про ДТП № НОМЕР_4 (т. 1 а.с. 54).

На замовлення позивача був виготовлений Звіт № 2017-07-25/1 про визначення вартості матеріального збитку від 26 липня 2017 року, вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля «Фольксваген Пассат», д/н НОМЕР_2 станом на 14 липня 20107 року складає 363 987,05 грн. (т.1 а.с. 8-48).

Постановою Макарівського районного суду Київської області від 11 вересня 2017 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (т.1 а.с. 7).

23 жовтня 2017 року СК «Провідна» виплатила ОСОБА_2 86734,83 грн. страхову виплату по події, за договором страхування № АК/4645299/1002/16 (т.1 а.с. 53).

Відповідно до пункту 4 Договору про врегулювання страхового випадку від 25.10.2017 року потерпіла ОСОБА_3 погодилась із розміром страхового відшкодування (86734,83грн.) визначеним у п. 3 цього договору та зобов`язується у майбутньому не пред`являти фінансових, матеріальних та іншого роду претензій до Страховика з питань виплати на його користь або на користь інших осіб страхового відшкодування та компенсації інших матеріальних або моральних збитків, пов`язаних з ДТП, яка сталася 14.07.2017 року за участь забезпеченого транспортного засобу NISSAN TIIDA, реєстраційний номер НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 175).

Відповідно до довідки Регіонального центру МВС у Київській обл. №31/10-5654 від 19.12.2018 року, автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_2 , 07.08.2018 року на підставі договору купівлі-продажу ТЗ, укладеному в ТСЦ був перереєстрований на нового власника ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 196).

Суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи та надано оцінку доказам наявним у матеріалах справи, зокрема щодо Договору про врегулювання страхового випадку № від 25.10.2017 року, у якому ОСОБА_3 погодилась із розміром страхового відшкодування та зобов`язалась у майбутньому не пред`являти фінансових, матеріальних та іншого роду претензій до Страховика з питань виплати на його користь або на користь інших осіб страхового відшкодування та компенсації інших матеріальних або моральних збитків, пов`язаних з ДТП. Також судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що на момент погодження та отримання страхової виплати позивач вже мала на руках Звіт № 2017-07-25/1 в якому визначено матеріальний збиток 363 987,05 грн..

Враховуючи те, що висновок спеціаліста ПрАТ «СК «Провідна», яким встановлено загальну суму збитку - 86734,83 грн. та Звіт № 2017-07-25/1 про визначення вартості матеріального збитку, ринкова вартість КТЗ складає 363987,05 грн., суперечать один одному, на клопотання відповідача для вирішення питання щодо дійсності розміру ринкової вартості та відновлювального ремонту автомобіля, ухвалою Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року призначено у справі автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експертизи поставлено питання:

- яка ринкова вартість VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_2 , 2008 року випуску, кузов НОМЕР_3 , станом на 25 липня 2017 року, (після дорожньо-транспортної пригоди)?

- яка вартість відновлювального ремонту VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_2 , 2008 року випуску, кузов НОМЕР_3 ?

Проте, 24 жовтня 2019 року справа повернулась до суду з повідомленням про неможливість надання висновку автотоварознавчої експертизи, у зв`язку з незадоволенням клопотання експерта, а саме не наданням на огляд досліджуваного КТЗ, або його кольорових фотознімків в пошкодженому стані (т.2 а.с. 35-зворот).

Позивач ОСОБА_2 , не надала на клопотання експерта досліджуваний КТЗ, або його кольорові фотознімки, що свідчить про ухилення позивача від проведення автотоварознавчої експертизи, яка має суттєве значення.

Відповідно до статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції не визнає факт заподіяння матеріальної шкоди в наслідок ДТП в розмірі 363 987,05 грн. та не приймає до уваги наданий позивачем Звіт № 2017-07-25/1 про визначення вартості матеріального збитку.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Також суд першої інстанції не вірно застосував положення статті 1194 Цивільного Кодексу України, оскільки позивачка не довела різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що майнове право позивача не було порушено відповідачем.

Відповідно до статтей 133, 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з позивача на користь відповідача у розмірі 5126,28 грн. сплачених при подачі апеляційної скарги (т.1 а.с. 238).

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, висновки суду першої інстанції в частині стягнення матеріальної шкоди не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального, і порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмові у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у відповідності до ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 серпня 2018 року скасувати в частині стягнення 277752 гривень 22 копійок шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди і ухвалити нове судове рішення в цій частині.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 5126,28 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «19» листопада 2019 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіА.С. Сержанюк Є.М. Суханова