Дата документу 25.11.2019
Справа № 501/5326/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Тимко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником (стягувач ПАТ «Дельта Банк», боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ), -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся представник товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» із заявою в якій просить замінити сторону виконавчого провадження (стягувача) Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі №501/5326/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.166-170).

Свою заяву представник ТОВ «Вердикт Капітал» обґрунтовує тим, що 29.07.2014 р. Іллічівський міський суд Одеської області ухвалив рішення у справі №501/5326/13-ц, яким стягнув в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 380895,47 грн. та судовий збір 3441,00 грн.

09.11.2018 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір купівлі-продажу майнових прав №952/К, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №0 від 05.12.2006, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал», у зв`язку з чим заявник звернувся до суду з вказаною заявою.

Представник ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просить суд розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження провести за його відсутності (а.с.204).

Представник ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.222), про причини неявки не сповістив.

Представник боржника ОСОБА_2 надав відзив (а.с.224-231) в якому у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження просив відмовити, розгляд справи провести без його участі.

Ч.3 ст.442 ЦПК України передбачає, що неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши та перевіривши докази вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 29.07.2014 у справі №501/5326/13-ц, був задоволений позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.141).

З матеріалів поданої заяви про заміну сторони правонаступником вбачається, що 09.11.2018 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір купівлі-продажу майнових прав №952/К, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №0 від 05.12.2006, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с.179-181).

На підтвердження переходу права вимоги, заявником надано витяг до договору купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором №0 від 05.12.2006 (а.с.174).

Відповідно до наданого договору, новий заставодержатель в день укладання цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами.

Однак, жодних доказів здійснення такої оплати ТОВ «Вердикт Капітал» не надано, тому відсутні підстави вважати, що право вимоги за зазначеним договором перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал».

Інших доказів, які б підтверджували відступлення права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №0 від 05.12.2006, представником заявника надано не було.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. ?

Ст.442 ЦПК України передбачає, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За договором купівлі-продажу оплата майна (товару), за загальним правилом, здійснюється після передання товару продавцем покупцеві (ч. 1 ст. 655, ч. 1 ст. 692 Цивільного Кодексу України), тобто покупець сплачує грошову суму після того, як отримає товар. На підставі договору факторингу фінансування завжди відбувається під відступлення права грошової вимоги, тобто спочатку фактор передає грошові кошти, після чого клієнт відступає йому своє право грошової вимоги (ч. 1 ст. 1077 Цивільного Кодексу України). На підставі договору купівлі-продажу до нового кредитора переходить не повний обсяг прав та обов`язків сторони у зобов`язанні, а лише право вимоги боргу майнового (не грошового) характеру (ч.3 ст.656 Цивільного Кодексу України). За договором факторингу фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги (ч. 1 ст. 1084 Цивільного Кодексу України). Параграф 1 глави 54 Цивільного Кодексу України «Загальні положення про купівлю-продаж» не передбачає надання покупцем права вимоги її продавцю послуг додаткового характеру, пов`язаних із цією вимогою.

За умовами договору про відступлення прав вимоги, укладеного між ПАТ «Банк «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» фактично відбулося фінансування однієї особи іншою за рахунок передачі останній грошової вимоги до третьої особи (боржника), що є основною ознакою договору факторингу. Згідно з умовами договору про відступлення права вимоги за кредитним договором ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги виключно на всі грошові кошти, які можна одержати у зв`язку з отриманим правом вимоги за кредитним договором, що є також ознакою договору факторингу.

Отже, аналіз істотних умов (змісту) оспорюваних договорів дає підстави стверджувати, що цей договір за своєю правовою природою є договором факторингу.

Відповідно до ч.3 ст.656 Цивільного кодексу України, предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. Предметом договору купівлі-продажу, на підставі якого відбувається відступлення права вимоги, є право майнової (не грошової) вимоги. Предметом договору факторингу згідно із частиною першою ст. 1077 Цивільного Кодексу України є виключно право грошової, а не будь-якої майнової вимоги. Окрім того, згідно із ч.1 ст.1084 Цивільного Кодексу України, договір факторингу розглядається як різновид купівлі фактором права грошової вимоги у клієнта. Це означає, що право грошової вимоги може бути предметом купівлі, але виключно за договором факторингу, а не загальної купівлі-продажу.

У ст. 1077 Цивільного Кодексу України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Таким чином, у Цивільному Кодексі України, як вбачається зі змісту його статей 512, 1077 проведено розмежування правочинів, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: правочини з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу.

З аналізу статей 512-518 Цивільного Кодексу України можна зробити висновок щодо суб`єктного складу правочинів з відступлення права вимоги: відповідно до ст. 2 цього Кодексу учасниками цесії можуть бути будь-яка фізична або юридична особа.

Разом з тим, із ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України та ч. 5 ст. 5 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вбачається, що суб`єктний склад у договорі факторингу має три сторони: клієнт, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності (ч. 2 ст. 1079 Цивільного Кодексу України), фактор, яким може бути банк або інша банківська установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ч. З ст. 1079 Цивільного Кодексу України) та боржник, тобто набувач послуг чи товарів за первинним договором.

У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій.

Отже, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до Державного реєстру Фінансових установ.

Разом з тим, інформація про ТОВ «Вердикт Капітал» не міститься в державному реєстрі фінансових установ та документи на підтвердження цього факту до суду не надані.

З укладенням договору про відступлення права вимоги відбулася заміна кредитодавця - банку, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на іншу юридичну особу, - ТОВ «Вердикт Капітал», який не відноситься до фінансових установ у розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», який може надавати фінансові послуги, у тому числі і у формі факторингу.

Враховуючи, що заявником не надано доказів того, що право вимоги за вказаним договором перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал», то суд дійшов висновку, що заява про заміну сторони виконавчого провадження не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.259-260, 442 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником (стягувач ПАТ «Дельта Банк», боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ), - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя