ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ України

22 листопада 2019 року

м. Харків

Справа № 638/19254/17

Провадження № 22-ц/818/4535/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Хорошевського О.М.

суддів Кіся П.В., Яцини В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 червня 2019 року, ухвалене суддею Семіряд І.В., за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року КП «ХТМ» звернулось до суду з позовом в якому просило стягнути з ОСОБА_1 вартість спожитою теплової енергії у сумі 23110,25 грн. за період з 01.10.2016 року по 31.10.2017 року, суми інфляційних витрат 308,27 грн, суму 3 % річних 57,77 грн. та пеню 18509,51 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачу на праві власності (договір купівлі-продажу від 14.05.2001) належить нежитлове приміщення підвалу № 1-10 загальною пдощею 119,20 кв.м., що знаходиться в житловому будинку по АДРЕСА_1 з централізованою системою теплопостачання.

01.04.2002 між відповідачем та КП «Харківські теплові мережі» укладено договір купівлі-продажу теплової енергії № 1746. Відповідач ОСОБА_1 , користується тепловою енергією, яку подає у нежитлове приміщення, а в цілому в централізовану систему теплопостачання всього будинку КП «Харківські теплові мережі» .

За період користування тепловою енергією з 01.10.2016 по 31.10.2017 відповідачем спожито енергії на суму 23 110,25 грн. За кожен розрахунковий період відповідачу направлялися платіжні вимоги-доручення про сплату за спожиту теплову енергію, які відповідачем сплачені не були, в зв`язку з чим, 05.12.2017 КП «ХТМ» направлено лист вимогу щодо обов`язку сплати заборгованості за використану теплову енергію.

Оскільки відповідачем не сплачено суму боргу, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, а також посилаючись на ст. 625 ЦК стягнути з відповідача інфляційні витрати та 3% річних.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 червня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі заборгованість за послуги з теплопостачання в приміщенні № 1-10 по АДРЕСА_1 у сумі 23 110,25 грн 25 коп. за період з 01.10.2016 по 31.10.2017р, три відсотки річних у розмірі 57,77 грн 77 коп, інфляційні витрати у розмірі 308, 27 грн 27 коп., та пеню в розмірі 18509,51 грн., 51 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Скарга містить посилання на те, що вона не підписувала договір про надання послуг з теплопостачання з позивачем, а також, судом першої інстанції взято до уваги рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.11.2016 року яким встановлені цивільно-правові відносини між сторонами про яке ОСОБА_1 взагалі не знала, а тому не мала можливості про заявлення клопотання про почеркознавчу експертизу.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що цивільно правові відносини встановленні рішенням Дзержинського районного суду від 17.11.2016 року, що набрало законної сили 27.01.2017 та відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, відповідачем не заявлялось клопотання про призначення почеркознавчої експертизи. Також, відповідач не надав доказів необґрунтованості нарахованих сум, не навів свого розрахунку, не заявляв клопотань про призначення експертиз, тому суд погодився з розрахунком позивача.

Судова колегія з таким висновком суду першої інстанції погоджується виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.11.16 встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг, що надає позивач.

Пунктом 1 ч. 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом п`ятим частини 3 статті 20 цього Закону України обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Приписами п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, зазначено, що власник зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Із зазначених положень випливає, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1 , обладнаний централізованою системою теплопостачання, нежитлове приміщення належить відповідачу на праві власності та є невід`ємною частиною житлового будинку, тому послуги з теплопостачання надаються зокрема і в приміщення відповідача, що підтверджується актами включення та відключення житлового будинку від джерела теплової енергії (а.с. 14-15).

Виходячи з викладеного посилання ОСОБА_1 на те, що вона не підписувала договір про надання послуг з теплопостачання не можна вважати обґрунтованими.

Отже, ОСОБА_1 як власник нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в яке подається послуга позивача повинна сплачувати за надання послуг.

Посилання апеляційної скарги на те, що клопотання про проведення почеркознавчої експертизи не було заявлено на початку розгляду справи тому, що про рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.11.2016 року ОСОБА_1 відомо не було судова колегія до уваги не бере, оскільки вона не була позбавлена можливості заявити таке клопотання незалежно від того чи була вона обізнана про наявність чи відсутність такого рішення.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що наданий позивачем розрахунок заборгованості зроблений у відповідності до існуючих нормативів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, не впливають на правильність ухваленого районним судом рішення і не можуть бути визнані підставою для скасування оскаржуваного рішення, тому колегія суддів їх відхиляє.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 375, 382, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: П.В. Кісь

В.Б. Яцина

Повне текст постанови складено 22 листопада 2019 року.