ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3750/17 Номер провадження 22-ц/814/81/19Головуючий у 1-й інстанції Шелудяков Л.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

Головуючого судді: Кривчун Т.О.

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Пилипчук Л.І.

секретар: Радько О.М.

за участю: представника третьої особи ОСОБА_2- адв. ОСОБА_3

представника позивача адв. ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_5

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2018 року (повний текст виготовлено 08 жовтня 2018 року)

по справі за позовом ОСОБА_5 до Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2, виконавчий комітет Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області Міністерства юстиції України, про визнання недійсним державного акту про право приватної власності на землю, скасування реєстрації державного акту про право власності на землю.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року ОСОБА_5 звернулася до місцевого суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 19 жовтня 2013 року набрала законної сили постанова Полтавського районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2013 року у справі №2а/545/13 (провадження №2а-5237/11), якою визнано неправомірним та скасовано рішення виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району від 24 січня 2002 року за №6 «Про внесення змін до рішення виконкому сільської ради №135 від 24 грудня 1999 року «Про приватизацію земельних ділянок» щодо безоплатної передачі у приватну власність громадянину ОСОБА_7 земельної ділянки, розміщеної в с. Терешки, по вул. Річній, 4, площею 0,1158 га по фактичному користуванню, в тому числі: для ведення особистого підсобного господарства 0,1158 га та щодо видачі в установленому порядку ОСОБА_7 державного акту на право приватної власності на землю.

З урахуванням того, що рішення, на підставі якого видано державний акт про право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ №004428 від 26 лютого 2002 року, визнано неправомірним та скасовано, просила визнати недійсним державний акт, виданий на підставі скасованого рішення та скасувати його реєстрацію в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під №725 (т.1, а.с.1-2).

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2018 року поновлено ОСОБА_5 строк звернення до суду.

Позовні вимоги ОСОБА_5, інтереси якої представляє адвокат ОСОБА_4, до Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2, виконавчий комітет Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Головне Управління Держгеокадастру у Полтавській області, Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області Міністерства юстиції України про визнання недійсним державного акту про право приватної власності на землю, скасування реєстрації державного акту про право приватної власності на землю, задоволено.

Визнано недійсним державний акт про право приватної власності на землю серії ІІІ- ПЛ №004428 від 26.02.2002 року, виданий ОСОБА_7 на підставі рішення виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області щодо земельної ділянки площею 0,1158 га, розташованої в с.Терешки Полтавського району Полтавської області по вул. Річній,4, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під №725.

Скасовано реєстрацію у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під №725 державного акту про право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ №004428 від 26.02.2002 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області щодо земельної ділянки площею 0,1158 га, розташованої в с.Терешки Полтавського району Полтавської області по вул.Річній,4, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства.

Стягнуто з Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області на користь ОСОБА_5 1280,00 грн. судового збору.

З вказаним рішенням не погодилась третя особа ОСОБА_2., яка в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що місцевий суд безпідставно не прийняв до уваги клопотання ОСОБА_2 про застосування строку позовної давності посилаючись на відсутність такого права в третьої особи по справі. Також, вказує, що відповідне клопотання заявлялось і відповідачем по справі.

Вважає, що, оскільки представник позивача був присутній при проголошенні постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2013 року у справі №2а/545/13, а з даним позовом до суду ОСОБА_5 звернулась лише в грудні 2017 року, то нею пропущено трирічний строк позовної давності. При цьому, на думку апелянта, жодних обґрунтованих підстав для поновлення пропущеного строку, позивачем не наведено.

Також, з апеляційною скаргою на вказане рішення суду звернулась ОСОБА_5, яка в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення та неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, просить рішення змінити, виключивши з його мотивувальної частини текст абзацу 4 другої сторінки оскаржуваного рішення, текст абзацу 4 пятої сторінки оскаржуваного рішення, текст першого речення абзацу 15 пятої сторінки оскаржуваного рішення: «З урахуванням вищевказаних обставин, трирічний строк позовної давності у спорі, що виник між сторонами, сплинув».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення, суд помилково взяв до уваги і розглянув заяву про застосування строку позовної давності, яку було подано він імені первісного відповідача - ВК Терешківської сільської ради, який в подальшому 06.03.2018 року був замінений на належного - Терешківську сільську раду

Вважає, що суд не повинен був приймати і розглядати подану заяву, оскільки від Терешківської сільської ради, як належного відповідача від 06.03.2018 року, заяв про застосування строку позовної давності фактично не надходило.

У поданому відзиві на вказану апеляційну скаргу ОСОБА_2, представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 прохав апеляційну скаргу ОСОБА_2В задовольнити частково, рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2018 року у цивільній справі №545/3750/17 змінити, виключивши з його мотивувальної частини текст абзацу 4 другої сторінки оскаржуваного рішення, текст абзацу 4 пятої сторінки оскаржуваного рішення, текст першого речення абзацу 15 пятої сторінки оскаржуваного рішення: «З урахуванням вищевказаних обставин, трирічний строк позовної давності у спорі, що виник між сторонами, сплинув».

Вказує, що правом на подачу заяви про застосування строку позовної давності наділені лише сторони по справі, якою третя особа не є, а тому подання ОСОБА_2 відповідної заяви є не правомочним та вона не може бути розглянута судом по суті вимог.

Зазначає, що відзив, поданий неналежним на час винесення оскаржуваного рішення суду відповідачем по справі, не може братися судом до уваги.

Окрім того, представник позивача ставить під сумнів належність як представника виконкому Терешківської сільської ради - ОСОБА_8

У судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_2 доводи, наведені в апеляційній скарзі підтримала та прохала її задовольнити, апеляційну скаргу ОСОБА_5 не визнала та прохала її відхилити.

Представник позивача власну апеляційну скаргу підтримав, апеляційну скаргу ОСОБА_2 не визнав та прохав її відхилити.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та відмову у задоволенні апеляційної скаргиОСОБА_5П.з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст.264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №690171 від 25.09.2007 року, ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 0,2178 га у межах згідно з планом, яка знаходиться в с. Терешки, вул. Першотравнева, Полтавського району Полтавської області (т.1, а.с.78).

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 09 лютого 2013 року позов ОСОБА_5 до виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, третя особа: ОСОБА_2 про скасування та визнання протиправним (неправомірним, незаконним, недійсним) рішення субєкта владних повноважень - виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 24.01.2002 року №6 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету сільської ради №135 від 24.12.1999 року «Про приватизацію земельних ділянок» щодо безоплатної передачі у власність ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,1158 га, розміщеної в с. Терешки Полтавського району по фактичному користуванню; від 24 грудня 1999 року №135 «Про приватизацію земельних ділянок» в частині передачі ОСОБА_7 безкоштовно у приватну власність земельної ділянки площею 0,12 га для ведення особистого підсобного господарства, розташованої в с. Терешки Полтавського району; від 24 січня 2002 року №16 «Про зміну цільового призначення земельної ділянки, переданої у приватну власність ОСОБА_7», задоволено частково.

Визнано неправомірним та скасовано рішення виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 24.01.2002 року №6 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету сільської ради №135 від 24.12.1999 року «Про приватизацію земельних ділянок» щодо безоплатної передачі у власність громадянину ОСОБА_7 земельної ділянки, розміщеної в с. Терешки площею 0,1158 га, по фактичному користуванню, в тому числі для ведення особистого підсобного господарства 0,1158 га та щодо видачі в установленому порядку ОСОБА_7 державного акту на право приватної власності на землю.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області на користь ОСОБА_5 судовий збір в сумі 28,23 грн. (т.1, а.с.3-4).

Даною постановою встановлено, що рішенням виконавчого комітету №135 від 24 грудня 1999 року Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області ОСОБА_7 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,10 га, яка розташована по вул. Річкова, 4 в с. Терешки Полтавського району Полтавської області.

До вказаного рішення, рішенням того ж виконавчого комітету №6 від 24 січня 2002 року «Про внесення змін до рішення виконкому сільської ради №135 від 24 грудня 1999 року» внесено зміни та вирішено передати ОСОБА_7 земельну ділянку, розміщену в с. Терешки площею 0,1158 га по фактичному користуванню для ведення особистого підсобного господарства.

Як убачається зі ОСОБА_9 про право на спадщину за законом від 23.11.2010 року серії ВРА №796787, ОСОБА_7 помер 15.02.2010 року та після його смерті належну йому земельну ділянку площею 0,1158 успадкувала ОСОБА_2, третя особа по справі (т.1, а.с.123),

ОСОБА_9 установлено, що спірна земельна ділянка площею 0,1158 га належала ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ №004428, виданого Терешківською сільською радою Полтавського району Полтавської області від 26.02.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №725.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2013 року визнано неправомірним та скасовано рішення виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 24 січня 2002 року за №6 «Про внесення змін до рішення виконкому сільської ради №135 від 24 грудня 1999 року «Про приватизацію земельних ділянок» щодо безоплатної передачі у приватну власність громадянину ОСОБА_7 земельної ділянки, розміщеної в с.Терешки площею 0,1158 га по фактичному користуванню, в тому числі: для ведення особистого підсобного господарства 0,1158 га, на підставі якого видано ОСОБА_7 спірний державний акт на право приватної власності на землю, а тому, відповідно, і сам державний акт про право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ №004428 від 26 лютого 2002 року має бути визнано недійсним, а реєстрація вказаного державного акту про право приватної власності на землю підлягає скасуванню. Також, місцевий суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем трирічного строку позовної давності та поновив його.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають встановленим по справі обставинам та нормам матеріального права, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст.152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 N7 визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету №135 від 24 грудня 1999 року Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області ОСОБА_7 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,10 га, яка розташована по вул. Річкова, 4 в с. Терешки Полтавського району Полтавської області та рішенням того ж виконавчого комітету №6 від 24 січня 2002 року «Про внесення змін до рішення виконкому сільської ради №135 від 24 грудня 1999 року» внесено зміни та вирішено передати ОСОБА_7 земельну ділянку, розміщену в с. Терешки площею 0,1158 га по фактичному користуванню для ведення особистого підсобного господарства.

В подальшому ОСОБА_7 отримав Державний акт серії ІІІ-ПЛ №004428 на право приватної власності на землю щодо земельної ділянки площею 0,1158 га, виданий Терешківською сільською радою Полтавського району Полтавської області від 26.02.2002 року.

Також, як зазначено вище, постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 09 лютого 2013 року визнано неправомірним та скасовано рішення виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 24.01.2002 року №6 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету сільської ради №135 від 24.12.1999 року «Про приватизацію земельних ділянок» щодо безоплатної передачі у власність громадянину ОСОБА_7 земельної ділянки, розміщеної в с. Терешки площею 0,1158 га, по фактичному користуванню, в тому числі для ведення особистого підсобного господарства 0,1158 га та щодо видачі в установленому порядку ОСОБА_7 державного акту на право приватної власності на землю (т.1, а.с.3-4).

Матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, що вказане рішення не було звернуто позивачем до виконання.

За нормою ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як роз'яснив у п.4 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 р. N9 Пленум ВСУ судам, відповідно до статті 215 ЦК (435-15) необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо).

За нормою п.5 ст.216 ЦК Ураїни вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Оскільки вказаною постановою від 09 лютого 2013 року визнано неправомірним та скасовано рішення виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 24 січня 2002 року за №6 «Про внесення змін до рішення виконкому сільської ради №135 від 24 грудня 1999 року «Про приватизацію земельних ділянок» щодо безоплатної передачі у приватну власність громадянину ОСОБА_7 земельної ділянки, розміщеної в с.Терешки площею 0,1158 га по фактичному користуванню, на підставі якого видано ОСОБА_7 спірний державний акт на право приватної власності на землю, то, місцевий суд вірно зазначив, що і сам державний акт про право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ №004428 від 26 лютого 2002 року, за наявності відповідного позову, може бути визнано недійсним.

Проте, 07.02.2018 року представником відповідача - виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області ОСОБА_8 (довіреність т.1, а.с.37,47) було подано відзив на позовну заяву від 05.02.2017 року, в якому заявлялось клопотання про застосування строку позовної давності (т.1, а.с.43-46).

При цьому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 стосовно неналежності як представника виконкому Терешківської сільської ради - ОСОБА_8, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки остання, згідно довіреності від 25.01.2018 року №94, була уповноважена Терешківською сільською радою на ведення справи за позовом ОСОБА_5 до виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання недійсним державного акту про право приватної власності на землю, скасування реєстрації державного акту про право власності на землю.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 06.03.2018 року клопотання представника позивача про заміну неналежного відповідача на належного, задоволено.

Замінено неналежного відповідача виконавчий комітет Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області на належного Терешківську сільську раду Полтавського району Полтавської області (т.1, а.с.141-142).

В подальшому, належним відповідачем Терешківською сільською радою Полтавського району Полтавської області в особі сільського голови ОСОБА_10 було подано заяву про невизнання позовних вимог, в якій вказувалось, що ними підтримується поданий виконавчим комітетом Терешківської сільської ради відзив та позов не визнається з наведених у ньому підстав (т.1, а.с.151-152).

Відтак, посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_5 на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення, суд помилково взяв до уваги і розглянув заяву про застосування строку позовної давності, яку було подано він імені первісного відповідача - ВК Терешківської сільської ради, який в подальшому 06.03.2018 року був замінений на належного - Терешківську сільську раду, є помилковим та безпідставним, оскільки вказана заява підтримана належним відповідачем.

Згідно з ч.ч.3, 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З наведеного вбачається, що належним відповідачем була підтримана заява виконавчого комітету Терешківської сільської ради про застосування до даних правовідносин строку позовної давності з визначених у відзиві на позов підстав, що є підставою для визнання її належною для розгляду у передбаченому законом порядку.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Певний період часу, початок якого визначений календарною датою або подією, починається з наступного дня після вказаної дати або дня події, які, в свою чергу, до цього строку не включаються.

Позовна давність відповідно до ч.1 ст.260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленимистаттями 253-255 цього Кодексу.

Строк як часова категорія характеризується не тільки початковим, а й кінцевим моментом.

Відповідно до ч.1 ст.254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Матеріалами справ встановлено, що право на подачу даного позову про визнання недійсним державного акту про право приватної власності на землю та скасування його реєстрації, виникло у ОСОБА_5 після ухвалення 09 лютого 2013 року постанови Полтавським районним судом Полтавської області, якою було визнано неправомірним та скасовано рішення виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 24.01.2002 року №6 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету сільської ради №135 від 24.12.1999 року «Про приватизацію земельних ділянок» щодо безоплатної передачі у власність громадянину ОСОБА_7 земельної ділянки, розміщеної в с. Терешки площею 0,1158 га, по фактичному користуванню, в тому числі для ведення особистого підсобного господарства 0,1158 га та щодо видачі в установленому порядку ОСОБА_7 державного акту на право приватної власності на землю (т.1, а.с.3-4).

Відповідно до тексту даної постанови від 09 лютого 2013 року під час її проголошення був присутній представник ОСОБА_5 ОСОБА_4 та як убачається з довідкового листа до справи за вказаним адміністративним позовом № 2а-5237/11, ОСОБА_4 отримав копію даної постанови 15.10.2013 року.

Частиною 1 статті 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З огляду на те, що сторона позивача ОСОБА_5, була в повній мірі обізнана про ухвалення 09 лютого 2013 року постанови про визнання неправомірним та скасування рішення виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 24.01.2002 року №6, на підставі якого і було видано спірний державний акт, та представником ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 отримано її копію 15.10.2013 року, то саме з цього часу і почав свій перебіг строк позовної давності за вимогами, що є предметом даного судового розгляду.

При цьому, з даним позовом ОСОБА_5, через свого представника - адвоката ОСОБА_4, звернулась до суду лише в грудні 2017 року, тобто поза межами визначеного законом трирічного строку позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог згідно положень ч.4 ст.267 ЦК України.

Доводи сторони позивача, які місцевий суд прийняв до уваги, про поважність причин пропуску строку позовної давності з посиланням на те, що копію постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2013 року з відміткою про набрання нею чинності, позивач отримала після 07 грудня 2017 року, при цьому після скасування вказаного рішення відповідач не вживав відповідних заходів для визнання недійсним оскаржуваного державного акту, і про бездіяльність відповідача позивачу стало відомо лише у грудні 2017 року з відповіді на адвокатський запит від 12 грудня 2017 року, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки, згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Тобто, в разі порушення відповідного права ОСОБА_5 саме на неї і покладено обовязок по його захисту та бездіяльність іншої сторони у відновленні порушеного права не може свідчити про поважність причин пропуску строку позовної давності.

З огляду на наведене доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 колегія суддів вважає безпідставними, а тому їх відхиляє.

У відповідності до п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.382,383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуОСОБА_5, - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - задовольнити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2018 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, якиму задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, терті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2, виконавчий комітет Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області Міністерства юстиції України, про визнання недійсним державного акту про право приватної власності на землю, скасування реєстрації державного акту про право власності на землю, - відмовити, за пропуском строку позовної давності.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: Т.О. Кривчун

СУДДІ: О.Ю. Кузнєцова

ОСОБА_11