Справа № 713/1358/19
Провадження №2/713/545/19
РІШЕННЯ

іменем України

15.11.2019 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря судового засідання Мірчева О.І., за участю представника позивача ОСОБА_1 , за участю представника відповідачів ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач ОСОБА_3 , звернувся в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька до відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Уточнивши позовні вимоги просить стягнути з ОСОБА_4 аліменти на його утримання в твердій фіксованій сумі в розмірі 1500,00 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду та стягнути з ОСОБА_5 аліменти на його утримання в твердій фіксованій сумі в розмірі 1500,00 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду.

Свої позовні вимоги обґрунтував наступним.

Народився 28 листопада 1958 року, на день подання позову його вік складає 59 років. З 1 квітня 2002 року є особою з інвалідністю другої групи. Єдиним доходом увесь цей період в нього є пенсія по інвалідності, яка станом на 1 січня 2019 року складала 1537,78 гривень, інших джерел доходу немає. Тривалий час хворів, переніс кілька складних операцій по ампутації обох ніг, після чого довго лікувався і в даний час продовжує лікуватися.

Зазначив, що не має ні власного житла, ні земельної ділянки, проживає в складному матеріальному становищі, постійно потребує матеріальної допомоги. Є самотнім чоловіком, жінки або іншої близької людини, яка може допомагати та підтримувати його матеріально немає. Проживає один, в однокімнатній літній кухні, в складних матеріально-побутових умовах, в скрутному матеріальному становищі, постійно потребує матеріальної допомоги. Пенсія, яку отримує, не забезпечує йому необхідного мінімуму проживання - частину пенсії відразу після отримання віддає на придбання дров (в опалювальний сезон ці витрати складають 300-500 гривень щомісячно). Сума, яка залишається є меншою ніж мінімальний прожитковий мінімум і її не вистачає на харчування та придбання ліків. Побутовими предметами першої необхідності забезпечити себе не може. Вимушений просити деяких не дуже близьких знайомих людей допомагати йому з одягом, харчами та іншими необхідними речами, позичати гроші, щоб дожити до наступної пенсії. Потребує постійного лікування та реабілітації, страждає на гіпертонічну хворобу 1-2 ступеня, серцева недостатність 1 ступеня, ампутація обох ніг, щомісяця витрачає близько 500-800 гривень на ліки.

За таких складних життєвих обставин, знаходячись на межі бідності та не отримавши від дітей ніякої підтримки, вимушений звернутись з даним позовом до суду, оскільки добровільно діти відмовляються йому допомагати.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , позовні вимоги не визнали, надали письмовий відзив, в якому зазначили наступне.

Як на підставу задоволення позову ОСОБА_6 зазначає, що він є інвалідом другої групи і отримує пенсійне забезпечення по інвалідності у сумі 1537,00 грн. на місяць, що підтверджує довідкою №1137 від 08.02.2019 року, в якій зазначено суму пенсії, що нараховувалася з 01 січня 2018 року по 01 січня 2019 року. Однак, у зв`язку із зміною прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб та відповідно до постанови КМУ від 26.06.2019 року №543, було проведено перерахунок пенсій з 01 липня 2019 року. Тобто на даний час сума пенсії, яку отримує позивач на місяць є іншою, і тій сумі, що зазначена у позові не відповідає, а тому дана довідка не може вважатися належним та допустимим доказом. ОСОБА_6 проживає в літній кухні і в холодну пору року отоплює приміщення електричним обігрівачем, дрова використовуються ним частково. Жодної гривні за користування електроенергією ОСОБА_6 не сплачує, всі рахунки оплачує ОСОБА_7 . Посилання на великі затрати на придбання дров є надуманими. Жодного доказу, що ОСОБА_6 виконував лікарські рекомендації та купував ліки позивачем не надано. ОСОБА_6 завжди користувався городом, що біля будинку, тому всі овочі, фрукти, зелень росте поряд з житлом ОСОБА_6 і є для нього безкоштовним, тобто витрачати гроші на це не потрібно.

Зазначили, що навідували батька, як кожен окремо, так і разом з своїми сім`ями. Приносили продукти харчування, інколи одяг, залишали кошти. Неодноразово ставали свідками застілля батька з сусідами, де вони випивали. ОСОБА_6 надається соціально-побутовий догляд соціальним працівником. ОСОБА_6 не надав жодного доказу, що він має скрутне матеріальне становище і його пенсійного забезпечення не достатньо для проживання, акт обстеження житлових умов, майже річної давності не є беззаперечним доказом. Посилання ОСОБА_6 на те, що розмір отримуваної ним пенсії не дозволяє йому забезпечити собі гідне існування, а визначений законодавством розмір прожиткового мінімуму не забезпечує всіх його потреб, без надання доказів такої потреби, не отже бути підставою для задоволення позову та визначення аліментів у будь-якому розмірі. Вважають, що даний позов не підтверджено жодними належними та допустимими доказами які б підтвердили обставини скрутного матеріального становища ОСОБА_6 та фактичні потреби у матеріальній допомозі.

Все своє свідоме життя вони пам`ятають турботу про них тільки від своєї матері та бабусі. ОСОБА_6 постійно пив, дома бував рідко. Будь-якої допомоги, підтримки, батьківської ласки та захисту від ОСОБА_6 не відчували. Горілка замінила ОСОБА_6 його сім`ю і його дітей. Після розлучення у 1992 році ОСОБА_6 ініціював розподіл майна і разом з іншим майном забрав найнеобхідніші у побуті речі, але найголовніше на той час для малих дітей забрав телевізор і вони не мали змоги навіть подивитися мультфільми. Коштів купити інший телевізор у матері не було, оскільки вона виховувала їх самостійно і з грішми в сім`ї було скрутно. А ОСОБА_6 не пускав до себе в помешкання, а то взагалі не приходив додому. За всі роки навчання у школі ОСОБА_6 не був на батьківських зборах, концертах, де вони брали участь, довгий час проживав у чужих людей, потім у своїх батьків, а потім знову повертався. Постійне пияцтво замінювало ОСОБА_6 спілкування з ними, його хвороба внаслідок пияцтва. Батько жодного разу не відвідував їх по місцю навчання, не давав коштів на навчання, харчування, на проїзд, не купляв одяг. Всі їхні здобутки в житті, дитинство, зростання, виховання, й взагалі все їхнє життя пройшло без участі їхнього батька.

На даний час ОСОБА_4 , не працює, отримує компенсацію у розмірі 33,73 грн. по догляду за своєю 80-ти літньою бабусею, його дружина також не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дочкою, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_5 , працює викладачем у школі. На утриманні ОСОБА_5 є малолітній син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проходить реабілітаційний післяопераційний період. Лікування потребує великих фінансових затрат, єдиної заробітної плати не вистачає на життя, лікування та сплату комунальних послуг. Вони не мають прибуткових бізнес проектів, які б могли забезпечити як, їхнє повноцінне життя та їхніх членів сімей, так і надавати матеріальну допомогу ОСОБА_10 .

Заяви та клопотання.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, посилався на обставини викладені в позові, просив задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав, посилається на обставини викладені у відзиві, просив відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги не визнала, посилається на обставини викладені у відзиві, просила відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, підтримала поданий відзив, просила відмовити в задоволенні позову.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 показав, що батько не займався їхнім вихованням, постійно пив, вони тікали з дому, бо в стані алкогольного сп`яніння вчиняв сварки та скандали, застосовував рукоприкладство, в такій атмосфері уроки е можливо було вчити, жили постійно в страху. Не допомагав їм, не купляв продукти харчування, збори у школі, у музичній школі не відвідував. На той час ОСОБА_6 мав можливість допомагати, але не цікавився їхнім життям. Коли його внаслідок вживання алкогольних напоїв ловила «біла гарячка», залітав до будинку та казав налити йому горілки, на стадіоні у нього шум з рота йшов. Рідко з`являвся вдома, однак коли приходив, то завжди п`яний. Навіть після всього, вони не відмовились від батька, неодноразово привозили продукти харчування, залишали гроші. У літній кухні, де він проживає у нього постійно п`янки та компанія із незнайомих людей. Батько не займався їхнім вихованням, а тепер вимагає гроші на його утримання. Зазначив, що не працює, має малолітню дитину на утриманні, дружина перебуває у декретній відпустці, не має можливості сплачувати аліменти на утримання батька. Батько ніколи не вітав його з днем народження, не проявляє увагу до внучки.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_5 показала, що не знала, що батько сплачував аліменти на їхнє утримання, оскільки в ті роки цього не було навіть відчутно. Батько приходив додому, забирав продукти харчування собі. Уроки не могли робити, бо постійно в стані алкогольного сп`яніння влаштовував сварки та скандали. Коли була студенткою, отримувала стипендію, то батько брав у неї гроші. Коли треба було добиратись до зупинки, щоб поїхати на навчання, просила неодноразово батька підвезти її, то він завжди відмовляв, казав що немає бензину. Мама і її родина допомагала їй навчатись, грошей не було і вона змушена була ходити на пари у бабиній куртці. Відмовлялась від змагань, концертів, коли навчалась, бо не було коштів. Коли просила у батька гроші, то у нього ніколи не було. Не цікавився їхнім життям. Коли їй потрібно було продовжувати навчання, то просила батька допомогти знайти їй квартиру у м.Чернівці, однак батько відмовився. З 1992 року батьки розлучились і всю важку роботу виконувала вона з братом, батько не допомагав, а навпаки ускладнював їм життя. Вважає, що батько не має морального права вимагати аліменти на його утримання. Розуміючи, що батько є батько, вони допомагали йому продуктами харчування, давали гроші, брат купив телевізор, щоб йому було комфортно жити, внуків привозили надіючись, що батько переоцінить своє ставлення і буде цікавитись внуками, але він не проявляє уваги. Обробляють город, яким батько користується. Батько постійно вживає алкогольні напої з сусідами. Зазначила, що працює вчителем, утримує неповнолітнього сина, який перебуває на обліку, оскільки постійно хворіє, влітку у неї виникли проблеми зі здоров`ям. Не має можливості сплачувати аліменти на утримання батька. Батьку в допомозі ніколи не відмовляли.

Допитана в судовому свідок ОСОБА_7 показала, що її колишній чоловік ОСОБА_6 ніколи не брав участі у вихованні дітей, не допомагав. Коли вона народила дітей, то до пологового будинку він її не відвозив та не забирав. У 90-ті роки зарплату не платили, грошей не було, її матір допомагала їй з дітьми, а вона змушена була виходити на роботу. Після розірвання шлюбу ОСОБА_6 з ними не проживав, мав інших жінок, коли приходив, то був постійно п`яний та у такому вигляді влаштовував сварки та скандали. Разом з дітьми тікала з будинку і ховалась у розах, бо боялась його. Одного разу діти вчили уроки, а ОСОБА_6 прийшов додому і виключив лічильник світла, діти при свічці вчили уроки, одного разу з його вини міг бути пожар, бо він заснув, а покривало загорілось. Ноги ОСОБА_6 відморозив, бо був дуже п`яний і заснув на морозі. Вона у житловому будинку не проживає, але коли приходить, то постійно у літній кухні, де проживає ОСОБА_6 збирається компанія людей і вони випивають. За електроенергію сплачує вона, дрова залишила біля хати, якими ОСОБА_6 користується. Город обробляє, з якого ОСОБА_6 бере продукти харчування. По аліментах у ОСОБА_6 була заборгованість, зарплату у той час не платили і по сім місяців міг не сплачувати аліменти. Вона є особою пенсійного віку, але змушена працювати, щоб допомогти дітям та внукам. З позовом про позбавлення батьківських прав в той час не зверталась, оскільки боялась осуду від людей.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника відповідачів ОСОБА_2 , допитаного свідка ОСОБА_7 , вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_3 є обґрунтований і підлягає частковому задоволенню.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є батьком відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серія НОМЕР_1 , повторно виданого 14.12.2017 року Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №52 та Серія НОМЕР_2 , повторно виданого 14.12.2017 року Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №28.

Позивач ОСОБА_3 є особою з інвалідністю, друга група, загальне захворювання, що підтверджується копією довідки від 01.03.2010 року.

На підтвердження позовних вимог про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, позивачем надано наступні докази.

Копія пенсійного посвідчення, виданого 29.09.2011 року ОСОБА_3 з даних якого вбачається, що ОСОБА_3 отримує пенсію по інвалідності, друга група загального захворювання.

Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_3 №1255 від 14.11.2018 року з даних якого вбачається, що ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_1 , не працює, є особою з інвалідністю, друга група, земельної ділянки немає, власного житла немає, (в господарстві числиться земельна ділянка дружини 1,35 га). Майновий стан: проживає в літній кухні, яка потребує ремонту а саме; заміна підвален, ремонт димоходу, заміна вікон, заміна внутрішніх дверей, потребує харчування, одяг, опалення, з дружиною розлучений, спільного господарства не ведуть, хворіє, є особою з інвалідністю, друга група, (без обох ніг). В господарстві нічого не утримують, умови проживання складні, заявник проживає в скрутному матеріальному становищі. Зі слів ОСОБА_3 діти матеріально не допомагають. Постійно потребує матеріальної допомоги.

Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_3 №619 від 24.07.2019 року з даних якого вбачається, що ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_1 , не працює, є особою з інвалідністю, друга група, земельної ділянки немає, власного житла немає, (в господарстві числиться земельна ділянка дружини 1,35 га). Майновий стан: проживає в літній кухні, яка потребує ремонту а саме; заміна підвален, ремонт димоходу, заміна вікон, заміна внутрішніх дверей, потребує харчування, одяг, опалення, з дружиною розлучений, спільного господарства не ведуть, хворіє, є особою з інвалідністю, друга група, (без обох ніг). В господарстві нічого не утримують, умови проживання складні, заявник проживає в скрутному матеріальному становищі. Зі слів ОСОБА_3 діти матеріально не допомагають. Постійно потребує матеріальної допомоги.

Копія Епікризу №3181 від 01.08.2014 року з даних якого вбачається, що ОСОБА_3 в період з 22.07.2014 року по 01.08.2014 року перебував на стаціонарному лікуванні у КУ «Вижницька ЦРЛ», внаслідок лікування встановленого діагнозу.

Довідка Лукавецької амбулаторії від 21.12.2017 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_3 потребує постійного амбулаторного лікування та реабілітації, потребує постійного нагляду.

Довідка Аптеки №103 у м.Вижниця від 02.03.2018 року з даних якої вбачається, що завідувачем аптеки надано вартість ліків згідно списку.

Довідка Лукавецької амбулаторії від 28.02.2018 року даних якої вбачається, що ОСОБА_3 звертався за медичною допомогою, де йому було надано допомогу та призначено лікування медикаментами.

Довідка Вижницького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління пенсійного фонду у Чернівецькій області №1137 від 08.02.2019 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_3 отримував пенсію по інвалідності в період з січня 2018 року по січень 2019 року в розмірі 1537,78 гривень.

Копія трудової книжки ОСОБА_3 від 17.07.1979 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_3 в період з 23.09.1980 року по 01.07.2004 року працював у Берегометській ППЧ №17.

Довідка Управління ДСНС України у Чернівецькій області №14/4999 від 14.11.2019 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_3 в період з серпня 1992 року по липень 2004 року сплачував аліменти. Загальна сума сплачених аліментів становить 5996,78 гривень.

На спростування позовних вимог та на підтвердження заперечень проти позову відповідачами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 надано наступні докази:

Копія свідоцтва про народження ОСОБА_8 Серія НОМЕР_3 , виданого 18 травня 2017 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №1114 з даних якого вбачається, що батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 , ОСОБА_12 .

Копія довідки Вижницького управління соціального захисту населення №298 від 26.09.2018 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_4 здійснює догляд за ОСОБА_13 .

Копія довідки Вижницького управління соціального захисту населення №4079 від 26.09.2019 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_4 отримує компенсацію у розмірі 33,73 грн. по догляду за своєю 80-ти літньою бабусею ОСОБА_13 .

Копія свідоцтва про народження ОСОБА_9 , виданого 20 грудня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №2742 з даних якого вбачається, що батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_14 , ОСОБА_5 .

Копія виписки із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_5 від 23.08.2019 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_5 отримала медичну допомогу.

Копія направлення на патологістологічне дослідження від 23.08.2019 року ( ОСОБА_5 ).

Копія акту про надані медичні послуги для пацієнта ОСОБА_5 від 30.08.2019 року з даних якого вбачається, що вартість лікування (послуг) становить 7350,00 гривень.

Копія договору про користування електричною енергією укладеного між ВАТ ЕК «Чернівціобленерго» Вижницький РЕМ та ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 .

Копія квитанцій оплати ОСОБА_7 за надану електроенергію.

Копія довідки Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області №14.5-20(1338) від 16.10.2019 року з даних якої вбачається, що згідно даних АСВП виконавчі документи про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , до відділу на виконання не надходили та на виконанні не перебували.

Довідка Берегометської школи мистецтв №82 від 09.10.2019 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_4 навчався в Берегометській школі мистецтв з 1996 року по 2001 рік, батьківську плату за навчання вносила мати, що підтверджує викладач по спеціальності ОСОБА_16

Довідка Педагогічного коледжу №01-27/266 від 10.10.2019 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_4 навчався в педагогічному коледжі Чернівецького національного університету ім.Ю.Федьковича, на музичному відділі (денна форма навчання) з 1 вересня 2002 року до 29 червня 2006 року і отримав диплом молодшого спеціаліста.

Довідка Педагогічного коледжу №01-27/267 від 10.10.2019 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_15 навчалась в педагогічному училищі Чернівецького національного університету ім.Ю.Федьковича, на шкільному відділі (денна форма навчання) з 1 вересня 1997 року до 26 червня 2001 року і отримав диплом молодшого спеціаліста.

Надаючи оцінку наданим сторонами та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам судом встановлено, що:

позивач ОСОБА_3 є батьком відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

позивач ОСОБА_3 є особою з інвалідністю, друга група, загальне захворювання, отримує пенсію по інвалідності;

позивач ОСОБА_3 як особа з інвалідністю потребує постійного амбулаторного лікування, реабілітації та постійного нагляду;

позивач ОСОБА_3 в період з серпня 1992 року по липень 2004 року сплачував аліменти на утримання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Загальний розмір сплачених аліментів становить 5996,78 гривень;

позивач ОСОБА_3 проживає в літній кухні, яка потребує ремонту, потребує продуктів харчування, одягу, опалення, є особою з інвалідністю, друга група, (без обох ніг), умови проживання складні, проживає в скрутному матеріальному становищі;

відповідач ОСОБА_4 не працює, отримує компенсацію у розмірі 33,73 грн. по догляду за своєю 80-ти літньою бабусею ОСОБА_13 ;

відповідач ОСОБА_4 має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

відповідачка ОСОБА_5 працює вчителем ЗОШ №6, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

відповідачка ОСОБА_5 у серпні 2019 року зверталась за медичною допомогою, отримувала лікування за встановленим діагнозом.

Мотиви з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до частини першої статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав -непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі.

Положеннями статті 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України).

Відповідно до правового висновку викладеного у постанові ВСУ у справі № справа № 212/1055/18-ц (провадження № 61-2386сво19) від 05 вересня 2019 року визначено:

Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Згідно з положеннями чинного законодавства держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб: пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою, тощо.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Розмір прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення встановлюється законом про державний бюджет на відповідний рік.

Так, згідно ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для непрацездатних осіб з 01 липня 2019 року становить 1 564,00 грн..

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони спору. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що, у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є особою з інвалідністю ІІ групи (ампутація обох ніг), непрацездатний, власного житла не має, проживає у літній кухні, складних матеріально-побутових умовах, має лише єдиний дохід - пенсію, яка згідно ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік», з 01 липня 2019 року становить 1 564,00 грн., яка виходячи з його стану здоров`я, умов проживання, не може задовольнити його життєві потреби, сплачував аліменти на утримання відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а тому має необхідність у матеріальній допомозі, яку відповідачі, які є рідними дітьми позивача, та які є особами молодого віку, працездатними, мають можливість сплачувати аліменти на утримання батька.

Разом з цим, при визначенні розміру аліментів, судом також береться до уваги, що відповідач ОСОБА_4 не працює, отримує компенсацію у розмірі 33,73 грн. по догляду за своєю 80-ти літньою бабусею ОСОБА_13 , має на утриманні малолітню дитину та відповідачка ОСОБА_5 працює вчителем ЗОШ №6, має на утриманні малолітнього сина, не мають змоги сплачувати аліменти в розмірі заявленому позивачем ОСОБА_3 в сумі по 1500,00 гривень щомісячно.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів, суд вважає, що позов ОСОБА_3 про стягнення аліментів на його утримання підлягає частковому задоволенню, а саме, стягувати з ОСОБА_4 аліменти на утримання непрацездатного батька ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 (П`ятсот) гривень щомісяця, починаючи з 01.08.2019 року і довічно; стягнути з ОСОБА_5 аліменти на утримання непрацездатного батька ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 (П`ятсот) гривень щомісяця, починаючи з 01.08.2019 року і довічно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць.

Крім цього, з відповідача ОСОБА_4 в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 384,20 гривень; з відповідачки ОСОБА_5 в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 384,20 гривень.

На підставі ст.ст.202, 204, 205 Сімейного кодексу України, пункт 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», керуючись ст.ст. 4, 13, ст.76, 77, 81, 258-265, 354, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 аліменти на утримання непрацездатного батька ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 (П`ятсот) гривень щомісяця, починаючи з 01.08.2019 року і довічно.

Стягувати з ОСОБА_5 аліменти на утримання непрацездатного батька ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 (П`ятсот) гривень щомісяця, починаючи з 01.08.2019 року і довічно.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в сумі 384 (Триста вісімдесят чотири) гривні 20 (Двадцять) копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_5 судовий збір в сумі 384 (Триста вісімдесят чотири) гривні 20 (Двадцять) копійок в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Позивач:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_4 ), зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_5 ), зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_6 ), зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 .

Допустити негайне виконання стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Суддя І. А. Кибич