441/237/19 2/441/355/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2019 р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Перетятько О.В.,

за участі секретаря Сороки М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок справу за позовом ОСОБА_1 до Монастирецької сільської ради Городоцького району Львівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Монастирецької сільської ради Городоцького району Львівської області, покликаючись на те, що після смерті матері - ОСОБА_3 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в тому числі, на житловий будинок по АДРЕСА_1 . Проте нотаріусом листом від 29.11.2018 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно. Зазначила, що вказаний житловий будинок належить до суспільної групи «колгоспний двір», з покликанням на те, що останній член такого помер, вона фактично прийняла спадщину після смерті матері, просить визнати за нею право власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

В судове засідання позивачка та її представник - адвокат Хижак М.А. не з`явились, представник подала до суду письмову заяву, в якій просила про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримала, з мотивів, наведених у ньому (а.с. 48).

Представник відповідача - Монастирецької сільської ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не з`явився, сільський голова подав до суду лист про розгляд справи у його відсутності, підтвердив той факт, що позивач є єдиним живим членом колгоспного двору, проти задоволення позову не заперечив (а.с. 38).

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явися, подав до суду письмову заяву, в якій просив про розгляд справи у його відсутності, вказав, що на спадкове майно не претендує, проти задоволення позову не заперечив (а.с. 49).

Оглянувши заяви сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р.№ 20«Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

У разі смерті одного з членів колгоспного двору, спадщина на спільне майно господарства за наявності інших його членів, не відкривалася. Це було можливим лише після смерті останнього члена двору.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с. 11).

На випадок своєї смерті вона 05.12.2006 року склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Монастирецької сільської ради Городоцького району Львівської області Косаняк М.М., за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що б належало їй на день смерті і на що за законом мала б право заповіла дочці - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інших дітей, згідно довідки Монастирецької сільської ради Городоцького району № 370 від 01.08.2019 р., не мала (а.с. 5, 83).

02.05.2018 року. ОСОБА_2 від належної йому частки у спадковому майні відмовився на користь сестри - ОСОБА_1 (а.с. 20).

Із копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52879060 від 07.08.2018 р., копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.08.2018 р. вбачається, що після смерті матері - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 зареєструвала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СТзОВ «Дністер» в с. Монастирець Городоцького району Львівської області, розміром 1.92 ум.кад.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 13).

Між тим, як видно з листа та державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Львівській області Шаравари В.В. № 2192/01-14 від 29.11.2018 р., та постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 301/02-31 від 01.03.2019 р., свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по АДРЕСА_1 видати не можливо у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно (а.с. 11, 41).

Як встановлено в ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Із позовної заяви, технічного паспорту, погосподарських книг с. Поляна Городоцького району Львівської області за 1983-2010 рр., облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2011-2020 роки, довідок Монастирецької сільської ради Городоцького району Львівської області № 20, 21 від 24.01.2019 р., інформаційної довідки, виданої КП «Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації» № 35 від 29.01.2019 року, видно, що житловий будинок по АДРЕСА_1 1958 року побудови, відноситься до статусу «колгоспний двір», головою якого та останнім членом станом на 15 квітня 1991 року була ОСОБА_3 , за будинком закріплена земельна ділянка, загальною площею 0,31 га, в тому числі, для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,56 га, право власності на вказаний житловий будинок не зареєстровано (а.с. 14, 16, 19, 21-31).

Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За положеннями ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, оскільки, житловий будинок по АДРЕСА_1 мав статус «колгоспного двору», єдиний останній член колгоспного двору - ОСОБА_3 померла, її дочка - позивачка ОСОБА_1 за вказаним будинком доглядає, прийняла частину спадщини, третя особа - син ОСОБА_2 від своєї частки відмовився, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, а тому, є підстави до визнання за позивачкою право власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 211, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючою та зареєстрованою по АДРЕСА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Монастирецької сільської ради Городоцького району Львівської області в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої та зареєстрованої по АДРЕСА_2 1685 грн. 11 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Перетятько О.В.