Справа № 2-3829/2005
У Х В А Л А

04 січня 2019 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

при секретарі Горошко О.О.,

за участю:

державного виконавця Діденко І.О.,

представника стягувача ОСОБА_1,

боржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Полтаві в приміщенні суду заяву державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 про розяснення рішення Київського районного суду м.Полтави у справі №2-3829/2005 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про розяснення рішення Київського районного суду м.Полтави у справі №2-3829/2005 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В заяві зазначив, що в судовому рішенні не вказаний мінімальний граничний розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, що призводить до незгоди боржника з виникненням заборгованості та незгоди стягувача з розміром отримуваних аліментів.

Тому просив розяснити рішення суду в частині (невизначеного судом при винесенні судом рішення) мінімального розміру аліментів на одну дитину відповідного віку або в залежності від заявлених позивачем позовних вимог на момент винесення рішення суду можливості незастосування мінімального розміру аліментів.

В судовому засіданні державний виконавець заяву підтримала та просила задовольнити.

Представник стягувача та боржник в судовому засіданні також просили розяснити вказане судове рішення.

Суд, заслухавши пояснення державного виконавця та сторін виконавчого провадження, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 03 жовтня 2005 року позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05 вересня 2005 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 51 грн.

За вказаним судовим рішенням 10 жовтня 2005 року видано виконавчий лист №2-3829.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Київського районного у м.Полтаві управління юстиції за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження №40136323.

В межах даного виконавчого провадження відповідно до довідки-розрахунку від 09.02.2018 за вих. № 5853 державним виконавцем нараховано заборгованість по аліментах у розмірі 42365 грн. 85 коп. за період з 05 вересня 2005 року по 01 лютого 2018 року.

Боржником вказана заборгованість сплачена в повному обсязі, кошти перераховані стягувачеві згідно платіжного доручення № 1414 від 13 лютого 2018 року Київського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області.

У червні 2018 року боржником сплачено заборгованість по аліментах у розмірі 6023,40 грн.

Як вбачається з даних довідки № 823, виданої 12 червня 2018 року Управлінням соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Полтаві ради, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення виконкому Шевченківської районної у м.Полтаві ради і одержує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю у розмірі 1452 грн. щомісячно з 17 травня 2018 року по теперішній час.

За період з червня 2018 року з доходу боржника на користь стягувача перераховуються аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу без врахування гарантованого мінімуму аліментів на дитину, встановленого чинним законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому законодавець не передбачив будь-яких виключень з даної норми, як і можливості зміни судовим рішенням мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину. Законом також не передбачена можливість прийняття судом рішення щодо не застосування мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину.

Відповідно до ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Таким чином, хоча у виконавчому листі №2-3829 від 10 жовтня 2005 року, виданому Київським районним судом м.Полтави, визначений розмір аліментів без зазначення їх мінімального розміру, державний виконавець має стягувати аліменти з врахуванням мінімального гарантованого розміру, передбаченого ст.182 Сімейного кодексу України.

Частиною 1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Але мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначений законом та не може бути змінений судовим рішенням.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р. № 2246-VIII для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум було встановлено у розмірі 1860 грн. (відповідно 50% - 930 грн.), з 01 липня 2018 року - 1944 грн. (відповідно 50% - 972 грн.), з 01 грудня 2018 року - 2027 грн. (відповідно 50% - 1013,50 грн.).

Враховуючи, що 1/4 частина доходу боржника є меншою, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, різниця між належним до стягнення розміром аліментів та фактично сплаченим обраховується як заборгованість по аліментах.

Таким чином, оскільки у відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка стягується як аліменти на дитину, судом визначена, мінімальний гарантований розмір аліментів встановлюється не судовим рішенням, а законом, підстави для розяснення рішення в частині мінімального розміру аліментів відсутні.

В той же час суд вважає за можливе розяснити, що ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», ст.182 Сімейного кодексу України, або іншими нормативними актами, які регулюють стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, не передбачено можливості для незастосування мінімального гарантованого розміру аліментів, встановленого для дитини відповідного віку.

Керуючись ст.ст. 259, 271 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 про розяснення рішення задовольнити частково.

Розяснити, що при виконанні рішення Київського районного суду м.Полтави від 03 жовтня 2005 року у цивільній справі №2-3829/2005 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_5 мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину встановлений ст.182 Сімейного кодексу України, та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду у 15-денний термін з дня її проголошення.

Головуючий О.А.Самсонова

04.01.2019