ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Гальонкіна С.А.,
суддів: Кузнєцової О.Ю., Хіль Л.М.,

з секретарем судового засідання: Мисечко А.І.,
з участю:

представника апелянта адвоката Гнатенко О.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» в особі адвоката Грішиної Наталії Олександрівни на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 30 серпня 2019 року, постановлену у складі головуючого судді Гольник Л.В. у залі суду в м.?Полтаві, у?справі №?554/12794/15-ц за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а :

01 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду зі скаргою на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

В обґрунтування доводів скарги посилався на те, що 03.01.2017 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Полтава відкрито виконавче провадження № 53164220 на виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24.12.2015 року у справі № 554/12794/15-ц згідно виконавчого листа 554/12794/15-ц, виданого 12.10.2016 року, про стягнення в солідарному порядку на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованості в сумі 2 512 790,84 грн.

Постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 11.10.2018 року державним виконавцем описано та накладено арешт на майно, яке знаходиться за адресою: Полтавська обл., Решетилівський район, Кукобівська сільська рада, на комплекс будівель та споруд сільськогосподарського призначення, вартість якого згідно експертної оцінки складає 11 604 880,00 грн. Вказане майно передано на відповідальне зберігання представнику ПАТ «ПроКредит Банк» Гнатенко О.М. У подальшому описане майно було виставлено на аукціон державним підприємством «СЕТАМ» для реалізації.

19.12.2018 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Полтави винесено постанову про арешт рахунків боржника та направлено на виконання в банківські установи.

Зазначає, що він з 10.03.2015 року по 15.02.2019 року проходив військову службу у В/Ч НОМЕР_1 та безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

18.01.2019 року заявник повідомив начальника Шевченківського ВДВС м. Полтава про те, що він виконує бойове завдання військової служби по захисту територіальної цілісності та незалежності держави України в зоні проведення Операції Об`єднаних Сил та просив зупинити виконавчі дії згідно п. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», на що отримав заперечну відповідь.

14.03.2019 року заявник повторно звернувся до Шевченківського ВДВС м. Полтава з заявою про зняття арешту з карткового рахунку для виплати заробітної плати, що підтверджується довідкою АК КБ «ПриватБанк» від 22.02.2019 року № D6DM2FIOCT2JS9J8. Шевченківський ВДВС м. Полтава відмовив у задоволенні заяви, про що повідомив листом від 21.03.2019 року № 20658.

Окрім того, звертає увагу на те, що оціночна вартість майна боржника, яке було описано державним виконавцем, дорівнює 11 604 880,00 грн., що значно перевищує розмір стягнутої судовим рішення заборгованості 2 512 790,84 грн., тому відсутні підстави для застосування норми ч. 1 ст. 68 ЗУ «Про виконавче провадження».

Заявник вважає дії державного виконавця неправомірними та з підстав, викладених у скарзі, просив: визнати дії державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Полтава щодо винесення постанови про арешт коштів на зарплатний рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», неправомірними; зобов`язати державного виконавця скасувати постанову про арешт вказаного рахунку та зняти арешт з вказаного зарплатного рахунку; зобов`язати державного виконавця повідомити письмово АТ КБ «ПриватБанк» про зняття арешту з рахунку.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 30 серпня 2019 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава задоволено частково.

Визнано дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області щодо накладення арешту на зарплатний рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», неправомірними.

Зобов`язано державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області зняти арешт з зарплатного рахунку № НОМЕР_2 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк».

У задоволенні іншої частини скарги відмовлено.

З ухвалою місцевого суду не погодився стягувач АТ «ПроКредит Банк», подавши апеляційну скаргу через свого представника адвоката Грішину Н.О. В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу районного суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні скарги. Вважає, що ухвала суду є необґрунтованою, постановлена судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовуються тим, що судом безпідставно не взято до уваги, що на рахунку, який насамперед призначається на перерахування заробітної плати, можуть знаходитися також й інші кошти, перераховані іншими особами, а також те, що боржником не доведено, що на вказаний рахунок йому зараховувалась саме заробітна плата від військової частини. Також зазначає, що місцевим судом стягувач не був залучений до участі у розгляді справи.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

В судове засідання з`явився представник апелянта адвокат Гнатенко О.М. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Підстави відкладення апеляційного розгляду відсутні.

Відповідно до ч. 1 , ч. 2 та ч. 3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України).

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також законність і обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з підстав, визначених ст. 375 ЦПК України.

Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_1 , місцевий суд, встановивши фактичні обставини у справі, прийшов до висновку, що арешт, накладений на рахунок в АК КБ «ПриватБанк», відкритий на ім`я ОСОБА_2 для виплати заробітної плати, перешкоджає боржнику отримувати заробітну плату, яка є єдиним доходом. При цьому звернув увагу на те, що своєчасність отримання заробітної плати захищається Законом, зокрема Конституцією України, Конвенцією про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, яка ратифікована Україною 04.08.1961 року, ЗУ «Про оплату праці», а також нормами ЗУ «Про виконавче провадження», які містять заборону на накладення арешту на рахунки, які призначені для виплати заробітної плати.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з такими висновками місцевого суду, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24.12.2015 року у цивільній справі № 554/12794/15-ц за позовом ПАТ «Прокредит Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості стягнуто на користь ПАТ «Прокредит Банк» солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованість за договором про надання траншу від 04.07.2014 року у розмірі 638847,27 грн., за договором про надання траншу від 04.07.2014 року у розмірі 1836808,73 грн. та судовий збір у розмірі 37134,84 грн., а всього 2 512 790,84 грн.(а.с.24-27).

03.01.2017 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Полтава відкрито виконавче провадження № 53164220 на виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24.12.2015 року у справі № 554/12794/15-ц згідно виконавчого листа 554/12794/15-ц, виданого 12.10.2016 року, про стягнення в солідарному порядку на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованості в сумі 2 512 790,84 грн. (а.с.5).

Постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 11.10.2018 року державним виконавцем описано та накладено арешт на майно, яке знаходиться за адресою: Полтавська обл., Решетилівський район, Кукобівська сільська рада, на комплекс будівель та споруд сільськогосподарського призначення. Вказане майно передано на відповідальне зберігання представнику ПАТ «ПроКредит Банк» Гнатенко О.М. (а.с.6-7).

У подальшому описане майно було виставлено на аукціон державним підприємством «СЕТАМ» для реалізації. Вказана обставина не спростована учасниками справи.

19.12.2018 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Полтави винесено постанову про арешт рахунків боржника та направлено на виконання в банківські установи.

ОСОБА_1 з 10.03.2015 року по 15.02.2019 року проходив військову службу у В/Ч НОМЕР_1 та безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (а.с.19-23).

18.01.2019 року заявник повідомив начальника Шевченківського ВДВС м. Полтава про те, що він виконує бойове завдання військової служби по захисту територіальної цілісності та незалежності держави України в зоні проведення Операції Об`єднаних Сил та просив зупинити виконавчі дії згідно п. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.8-9). На вказане звернення надана відповідь, що посвідчення офіцера не підтверджує факт проходження військової служби (а.с.13).

22.01.2019 та 14.03.2019 року заявник повторно звернувся до Шевченківського ВДВС м. Полтава з заявою про зняття арешту з карткового рахунку для виплати заробітної плати (а.с.12, 14-16).

Начальником Шевченківського ВДВС міста Полтава 21.01.2019 за № 5436 та 21.03.2019 за № 20658 надані ОСОБА_1 відповіді, в яких перелічивши норми ЗУ «Про виконавче провадження», зазначено, що у зв`язку із наявністю заборгованості зняття арешту з рахунків є неможливим (а.с.10-11, 17-18).

Відповідно до довідки АК КБ «ПриватБанк» від 22.02.2019 № D6DM2FIOCT2JS9J8 ОСОБА_1 отримує заробітну плату згідно карткового рахунку № НОМЕР_2 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на його ім`я (а.с.4).

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, вказане право також включає право на своєчасне отримання винагороди за працю.

Статтею 25 Закону України «Про оплату праці» забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством. Відрахування із заробітної плати можуть провадитися тільки у випадках, передбачених законодавством. При кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати 20%, а у випадках передбачених законодавством 50% заробітної плати, що належить для виплати працівникові.

Приписами частини першої статті 2, частини другої статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю».

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ч. 3, п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.
За змістом ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Отже, держава гарантувала та захистила законом право фізичної особи на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Таким чином, накладення арешту на грошові кошти, за рахунок яких здійснюється виплата заробітної плати, є неправомірним.

Разом з тим, державним виконавцем не вчинено будь-яких дій щодо вирішення питання зняття арешту із карткового рахунку № НОМЕР_2 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 для виплати заробітної плати та проігноровано норми чинного законодавства, які регулюють вирішення даного питання.

Заявником у справі на підтвердження своїх вимог надано довідку банківської установи, відповідно до якої він отримує заробітну плату згідно карткового рахунку № НОМЕР_2 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на його ім`я (а.с.4).

Доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно не взято до уваги, що на рахунку, який насамперед призначається на перерахування заробітної плати, можуть знаходитися також й інші кошти, перераховані іншими особами, ґрунтуються на припущеннях, тому в розумінні норм ч. 6 ст. 81 ЦПК України не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Так само не носять переконливого значення доводи апелянта про те, що судом не з`ясовано, а боржником не доведено, що на вказаний рахунок йому зараховувалась саме заробітна плата від військової частини, оскільки вказане твердження не спростовує спеціального режиму відкритого в банківській установі рахунку для виплати заробітної плати.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року; Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Колегія суддів вважає правильними висновки місцевого суду про те, що арешт, накладений на рахунок в АК КБ «ПриватБанк» перешкоджає отриманню ОСОБА_1 заробітної плати, яка є єдиним доходом, та своєчасність отримання її захищається законом, тому скарга є обґрунтованою, а права боржника в цій частині підлягають поновленню.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» в особі адвоката Грішиної Наталії Олександрівни залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 30 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 26 листопада 2019 року.

Головуючий: (підпис) С.А. Гальонкін
Судді: (підпис) О.Ю. Кузнєцова
(підпис) Л.М. Хіль

Згідно з оригіналом:
Суддя Полтавського
апеляційного суду С.А. Гальонкін