Справа № 459/3505/15-ц
Провадження № 2/459/175/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2019 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Жураковського А.І.

з участю секретарів Ганас К.В., Данилів О.І.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та усунення перешкод у користуванні належним на праві власності будинком шляхом зняття з реєстрації у ньому.

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням на АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , а також усунути перешкоди у користуванні належною йому на праві приватної власності частиною цього будинку шляхом зняття відповідачаз реєстрації місця проживання у цьому житлі. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач втратив право користування спірним житловим приміщенням на підставі ст.ст. 405, 406 ЦК України, оскільки був членом сім"ї покійної власниці, однак у поза судовому порядку відмовляється залишати житло, чим чинить йому перешкоди у користуванні правом власності на таке приміщення.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Вказав, що позивач є власником спірного житла, котре успадкував після смерті дружини ОСОБА_4 . Зазначив, що відповідач не є членом сім`ї позивача та не був членом сім`ї його покійної дружини.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що зареєстрований у спірному житлі протягом 32 років. Дружина позивача ОСОБА_4 була рідною сестрою його покійної дружини і у будинку не проживала. Право власності позивача не оспорює. При вирішення спору поклався на розсуд суду.

Вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази, суд прийшов до такого висновку.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18 вересня 2014 року № 26996878 ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 18 вересня 2014 року № 2-1035 належить 53/100 частини житлового будинку АДРЕСА_3 .

Указаний будинок складається з двох квартир, 53/100 частини якого складають квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 76,9 кв. м.

Як вбачається із договору дарування від 18 вересня 2014 року № 2-1035, ОСОБА_5 подарувала позивачу нерухоме майно, що розташоване за адресою АДРЕСА_3 , а саме: чотири земельні ділянки та 53/100 частини житлового будинку, що становлять квартиру АДРЕСА_4 з належними до неї господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 27 квітня 1999 року № 1-1471 ОСОБА_5 успадкувала частину цього житлового будинку після смерті ОСОБА_6 , якому останній належав на підставі договору купівлі-продажу від 16 травня 1991 року.

Як вбачається із реєстраційного посвідчення Червоноградського МБТІ, на підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину 28 квітня 1999 року було посвідчено, що жилий будинок за адресою АДРЕСА_3 в цілому або 53/100 частини зареєстровано за ОСОБА_5 за реєстровим номером 824.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки КП «Комінтех» від 18 травня 2015 року № 3933 у будинку за адресою АДРЕСА_2 зареєстрований відповідач як піднаймач, з 15 серпня 1987 року. ОСОБА_4 у житловому приміщенні не зареєстрована.

Згідно з рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 12 травня 2015 року у справі № 459/221/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та виселення з нього, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05 жовтня 2015 року, встановлено, що ОСОБА_2 вселився у спірне житло як член сім"ї власника майна та за згодою всіх членів сім`ї, проживав однією сім`єю з попередніми власниками будинку - батьками дружини, з якими вів спільне господарство.

Таким чином, вказаним судовим рішення встановлено, що ОСОБА_2 мав право користування спірним будинком як член сім`ї власників житла - покійних ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як видно з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , позивач перебував з ОСОБА_4 у шлюбі з 06.11.1980 р.

Згідно з свідоцтвами про право на спадщину за законом від 19.12.2018 р. та витягів від 21.12.2018 р., позивач успадкував спадщину своєї покійної дружини, зокрема й спірне житлове приміщення.

Пунктом 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК України). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК України.

Відповідно до положень статей 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно зі статтею 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з висновками Верховного Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, що викладені у постанові від 04.07.2018 р., «при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, колишніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї колишнього власника житла».

Фактичні обставини справи у світлі викладених норм законодавства та їх тлумачення дають підстави для висновку про те, що позивач новий власник квартири, а відповідач колишній член сім`ї попереднього власника житлового приміщення, який був зареєстрований у цьому будинку й не має статусу піднаймача, а відтак в силу приписів ст.ст. 405, 406 ЦК України втратив право на користування цим житлом.

Таким чином, враховуючи характер правовідносин сторін та фактичні обставини цієї справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими і взаємопов`язаними та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням на АДРЕСА_1 ОСОБА_7 .

Усунути ОСОБА_3 перешкоди у користуванні належною йому на праві приватної власності частиною будинку на АДРЕСА_2 шляхом зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з реєстрації місця проживання у цьому житлі.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Червоноградський міський суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08.08.2019 р.

Суддя А.І. Жураковський