12.07.2019 227/984/19
12 липня 2019 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Хандуріна В.В.
за участю секретаря судового засідання Сухіної О.Ю.
заявника ОСОБА_1
заінтересованої особи ОСОБА_2
представника заінтересованої особи Карамяна Е.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Добропільський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,
Заявник ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування поданої заяви зазначив, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2007 року з нього на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 10 жовтня 2007 року до повноліття дитини. На виконання рішення було видано виконавчий лист, на підставі якого державним виконавцем було відкрито виконавче провадження про примусове виконання рішення суду. На час винесення рішення син ОСОБА_4 проживав разом з матір`ю, проте з січня 2016 року і по теперішній час проживає разом з батьком, який є заявником по справі. Зазначений факт підтверджується відповідним актом. Заявник зазначає, що він повністю утримує сина, але при цьому сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 . Оскільки обов`язок боржника щодо сплати аліментів на підставі виконавчого листа на користь ОСОБА_2 відсутній, так як дитина знаходиться на повному утриманні заявника, останній просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий на виконання рішення Добропільського міськрайонного суду по справі № 2-2242/2007 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Заявник в судовому засіданні подану заяву підтримав, просив її задовольнити, зазначив, що з 2016 року син проживає разом з ним та знаходиться на повному його утриманні. З травня 2013 року заявник аліменти на користь ОСОБА_2 не сплачує, проте частково перераховував кошти на утримання сина.
Заінтересована особа ОСОБА_2 та її представник адвокат Карамян Е.Ф. в судовому засіданні виступили проти поданої заяви, просили відмовити в її задоволенні, посилаючись на те, що заявник звернувся до суду із заявою з пропуском позовної давності строком три роки, встановленої ст.ст. 257, 261 ЦК України, оскільки про порушення своїх прав він дізнався у 2016 році, а до суду звернувся лише у 2019 році. Окрім того, заявник мав право звернутися до суду в порядку ст. 273 СК України, тобто просити суд звільнити його від сплати аліментів або змінити порядок їх стягнення. Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні, у зв`язку з чим заява задоволенню не підлягає.
Представник заінтересованої особи Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника відділу, рішення просить винести на розсуд суду.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного:
Як вбачається з матеріалів цивільної справи, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 28 липня 2003 року Добропільським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції (а.с. 7).
Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2007 року було стягнуто з ОСОБА_1 , 1980 року народження, на користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 жовтня 2007 року до повноліття дитини (а.с. 3).

Згідно акту, складеного працівниками ПП «БРЕС «Південний» та мешканцями будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , 2003 року народження, з січня 2016 року проживає разом з ОСОБА_1 , 1980 року народження, за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 9).

Відповідно до довідки-розрахунку від 12.07.2019 року, наданої Добропільським МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області, заборгованість ОСОБА_1 у виплаті аліментів з 10.10.2007 року по 01.01.2016 року складає 53966,00 грн. (а.с. 39-42).

Згідно довідки, виданої ВСП «ШУ «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», ОСОБА_1 працював на зазначеному підприємстві, загальна сума нарахованого доходу за період з 11.2007 року по 09.2010 року, за винятком аліментів, становить 63154,89 грн., аліменти сплачені згідно виконавчого листа № 2-2242/2007 по 25% частини зарплати на користь отримувача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 48).

Відповідно до довідки, виданої ТДВ «Шахта «Білозерська» 18.04.2019 року, ОСОБА_1 працював на зазначеному підприємстві, сума сплачених аліментів за період з червня 2012 року по серпень 2012 року склала 5344,18 грн. (а.с. 49).

Заінтересованою особою ОСОБА_2 було надано до суду копії медичних документів на підтвердження своєї інвалідності, які містяться в матеріалах справи (а.с. 13-17 ).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Окрім того, Конституційний Суд України неодноразово зазначав у своїх рішеннях (Рішення від 26.06.2013 року №5-рп/2013; Рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012; Рішення від 25.04.2012 року №11-рп/2012), що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території, обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п.40 рішення від 19.03.97 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, за приписами даних норм процесуального права, суд, вирішуючи спір даної категорії, досліджує обставини щодо стану виконання боржником свого обов`язку з виплати аліментів та погашення її заборгованості.

При цьому, наслідками визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», є закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається зі справи, підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню ОСОБА_1 зазначає те, що при винесенні судового рішення суд виходив з того, що дитина ОСОБА_5 проживає з ОСОБА_2 , однак з січня 2016 року по теперішній час фактично дитина проживає разом з заявником за адресою: АДРЕСА_2 .

Та ОСОБА_1 не навів у заяві жодних доводів, які б стосувалися питань виконання судового рішення та виконавчого документа, урегульованих ст. 432 ЦПК України. Так, у справі немає доказів помилковості видачі виконавчого листа (наприклад, на підставі рішення, яке не ухвалювалося), невідповідності його змісту, формі, реквізитам такого документа, відсутності обов`язку боржника у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

Між тим, як свідчить заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявник вважає рішення про стягнення з нього аліментів необґрунтованим, а також зауважує на тому, що його обов`язок зі сплати аліментів відсутній, оскільки дитина проживає разом із ним, а тому такі питання стосуються вирішення справи по суті, а не обставин, пов`язаних із виконанням судового рішення, що набрало законної сили.

У свою чергу, питання щодо відкликання виконавчого документу може бути вирішено при розв`язанні питання про звільнення заявника від сплати аліментів на неповнолітнього сина в іншій цивільній справі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що правові підстави та посилання, якими ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги, є безпідставними, оскільки не передбачені статтею 432 ЦПК України, а тому вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи, що вимоги про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відносяться до питань, що пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, суд у відповідності до вимог ч. 3 ст. 432 ЦПК України, за результатом розгляду заяви постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 5 ст. 432 ЦПК України, ця ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.259 ч.6, 258-261, 353-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Добропільський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Вступна та резолютивна частини ухвали суду проголошені в судовому засіданні 12 липня 2019 року. Повний текст ухвали виготовлено згідно вимог ч.6 ст.259 ЦПК України 17 липня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту цієї ухвали.

Головуючий суддя В.В. Хандурін

12.07.2019