Головуючий в 1 інстанції Музика О.М.
Доповідач: Мальцева Є.Є.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

08 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Донецького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Мальцевої Є.Є.

суддів - Пономарьової О.М., Ткаченко Т.Б.,

секретар - Тулянкіна М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Чистова Г.О., про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:

23.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню повністю виконавчий лист № 263/14103/15-ц, виданий Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 30 листопада 2015 року і на весь час проживання з дитиною-інвалідом ОСОБА_3 та опікування нею, а також стягнути з ОСОБА_2 безпідставно одержані кошти за указаним виконавчим листом у розмірі 13038,57 грн.

Заявник вимоги мотивує тим, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполь Донецької області від 19 лютого 2019 року у справі № 263/14103/15-ц з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 30 листопада 2015року і на весь час проживання з дитиною-інвалідом ОСОБА_3 , та опікування нею. Також цим рішенням стягнуто аліменти на повнолітню непрацездатну дочку ОСОБА_3 . У подальшому судом видані два виконавчі листи. Для стягнення за указаними виконавчими документами мають бути наявні дві умови: проживання стягувача з ОСОБА_3 та наявність у дочки ОСОБА_3 статусу дитини-інваліда. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Донька заявника ОСОБА_3 не є дитиною з інвалідністю з дня повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, стягувач аліментів не проживає з дитиною з інвалідністю, оскільки остання 11.11.2015 року стала повнолітньою, і з цього часу у заявника відсутній обов`язок сплачувати аліменти на утримання матері дитини - ОСОБА_2 , яка є стягувачем. У зв`язку з викладеним, посилаючись на положення ст. 88 СК України, ст. 432 ЦПК України, заявник вважає, що зазначені обставини є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню з 11листопада 2015 року, а також підлягають поверненню безпідставно одержані стягувачем за час виконання стягнення аліменти у сумі 13038 грн. 57 коп., тому просив вимоги заяви задовольнити.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 травня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні заяви.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, заявник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким вимоги його задовольнити.

Доводи апеляційної скарги аналогічні тим, якими він обґрунтовував заяву для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційний суд розглянув справу без участі заявника і стягувача, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, і без участі державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Чистової Г.О., яка надала суду заяву про слухання справи у її відсутність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_9 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу в повному обсязі, заперечення представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_10 , яка просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий документ виданий на підставі рішення суду, яке не скасовано, і підстав, передбачених ч.2 ст. 432 ЦПК України, заявник не підтвердив, тому відмовив у задоволенні заяви.

З висновком суду колегія суддів не може не погодитись, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 лютого 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 30.11.2015р. і на весь час проживання з дитиною-інвалідом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та опікування нею; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 30.11.2015р.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 березня 2016року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 19 лютого 2016 року залишено без задоволення.

На виконання указаного заочного рішення 19 лютого 2016 року до державної виконавчої служби направлені виконавчі листи.

Відповідно до виконавчого листа від 19 лютого 2016 року № 263/14103/15-ц, виданим Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 30 листопада 2015 року і на весь час проживання з дитиною-інвалідом ОСОБА_3 та опікування нею (а.с. 48).

Згідно з розрахунком від 04 квітня 2019 року, складеним державним виконавцем Центрального ВДВС м. Маріуполя Чистовою Г.О., заборгованість ОСОБА_1 за аліментами за указаним виконавчим листом у виконавчому провадженні № 50399181 станом на березень 2019 року становить 34087,11 грн.. (а.с.49)

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч. 2 ст. 432 ЦПК України).

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з таких обставин: помилковість видачі виконавчого листа; боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції врахував, що заявник підстави заяви поєднує з тим, що ОСОБА_3 з дня повноліття не є дитиною з інвалідністю, тобто, немає таких правових підстав для стягнення з нього аліментів на утримання ОСОБА_2 як особи, що проживає з дитиною з інвалідністю.

Разом з цим, ці обставини були і на час ухвалення заочного рішення від 19 лютого 2016року, яке на час звернення до суду першої інстанції з заявою про визнання виконавчого листа, виданого на підставі вказаного заочного рішення, таким, що не підлягає виконанню, не було оскаржене до суду апеляційної інстанції, і вони не змінилися після ухвалення рішення.

Таким чином, суд правильно зазначив, що обставини, з якими заявник пов`язує наявність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не є такою підставою у розумінні ст. 432 ЦПК України для задоволення його заяви.

Підстави для цього зазначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Матеріали справи не містять даних про добровільне та в повному обсязі виконання боржником чи іншою особою судового рішення про стягнення аліментів.

При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Суд цілком правильно керувався при цьому роз`ясненнями, наданими Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 8 від 25 вересня 2015 року «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах».

Суд правильно зазначив, що у разі незгоди із ухваленим рішенням щодо стягнення аліментів, заявник не позбавлений був права оскаржити дане рішення до суду апеляційної інстанції, а на стадії виконання судового рішення суд першої інстанції не наділений повноваженнями на проведення перевірки рішення суду щодо правомірності стягнення аліментів.

Разом з тим, згідно з статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, враховуючи, що одночасно із оскарженням даної ухвали суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на заочне рішення суду, і постановою Донецького апеляційного суду від 08 серпня 2019 року заочне рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 лютого 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини з інвалідністю та подружжя, що проживає з дитиною з інвалідністю, то провадження за виконавчим провадженням має бути вирішено у відповідності до положень вищевказаної статті.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення прав ОСОБА_1 оскарженою ухвалою суду були предметом перевірки суду першої інстанції, зводяться до незгоди із висновками суду, які є правильними, обґрунтованими, відповідають закону.

Щодо питання про стягнення з стягувача суми безпідставно отриманих коштів за виконавчим листом, який заявник просив визнати таким, що не підлягає виконанню, то колегія суддів зауважує на наступне.

Згідно з ч.2 статті 445 ЦПК України у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Як вбачається зі справи, таких обставин при ухваленні заочного рішення від 19.02.2016 року судом не встановлено, тому, крім того, що судом правильно відмовлено у задоволенні заяви про визнання судом виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає ніяких інших законних підстав для задоволення таких вимог ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим доводи апеляційної скарги про незаконність судового рішення не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються обставинами справи. Колегія суддів вважає, що ухвала прийнята з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскарженого рішення, і висновків суду не спростовують, тому в їх задоволенні належить відмовити на підставі статті 375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 13 серпня 2019 року.

Судді :

Є.Є. Мальцева

О.М. Пономарьова

Т.Б. Ткаченко