У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2019 Справа №607/11235/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення майбутнього позову, шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна ПП «Цілковита безпека», а саме 23/50 частин адміністративно-торгових приміщень належних ПП «Цілковита безпека» по вул. Об`їзна,12/9а2 в с. Петриків Тернопільського району ; заборонити ОСОБА_2 здійснювати відчуження корпоративних прав власника ПП «Цілковита безпека».

В обґрунтування заяви вказує, що згідно договору про відступлення права вимоги вона є кредитором ОСОБА_2 , загальна сума заборгованості становить 10'430'837,13 гривень. Вона має намір звернутись до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, на даний час сплатила судовий збір, зібрала документи. Разом з тим, вважає, що існує реальна небезпека того, що ОСОБА_2 може вчинити дії щодо уникнення цивільно-правової відповідальності про погашення боргу. ОСОБА_2 є боржником у кількох виконавчих провадженнях. Його особисте майно, а саме нежитлове приміщення по АДРЕСА_2 та незавершений будівництвом склад по АДРЕСА_3 вже перебувають під арештом. Іншого особистого майна у нього немає. Однак, ОСОБА_2 є засновником та єдиним власником ПП «Цілковита безпека», котре, в свою чергу, володіє 23/50 частин нежитлових приміщень по вул. Об`їзна,12/9а2 в с. Петриків Тернопільського району . Посилаючись на наведене та те, що особистого майна ОСОБА_2 недостатньо для погашення заборгованості, приймаючи до увагу великий розмір боргу, існування реальної можливості відчуження спірного майна, з метою забезпечення інтересів кредитора просить вжити заходів забезпечення позову.

Суд, розглянувши заяву, вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, подана до його пред`явлення, не відповідає вимогам статті 151 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), виходячи із наступних підстав.

Згідно з вимогами частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити:1) найменування суду, до якого подається заява;2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі постанова Пленуму № 9), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Висновок суду про необхідність вжиття заходів забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях позивача.

В силу вимог ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

ОСОБА_1 просить забезпечити позов шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна ПП «Цілковита безпека», а саме 23/50 частин адміністративно-торгових приміщень належних ПП «Цілковита безпека» по вул . Об`їзна ,12 /9а2 в с. Петрики Тернопільського району ; заборонити ОСОБА_2 здійснювати відчуження своїх корпоративних прав власника ПП «Цілковита безпека».

Разом з тим, заявником не обґрунтовано як саме, вказані забезпечення позову будуть сприяти можливому виконанню рішення суду про стягнення боргу.

Заявником необґрунтовано належними та достовірними доказами необхідність забезпечення даного позову, не надано жодного доказу щодо реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у даній справі.

У заяві не наведено жодних доказів того, що відповідач буде ухилятись від виконання можливого рішення суду чи створювати обставини, які б утрудняли чи унеможливлювали його виконання та без вжиття заходів забезпечення позову захист прав та інтересів позивача стане неможливим.

Самі по собі доводи заявника про те, що ОСОБА_2 є боржником у кількох виконавчих провадженнях, значна сума боргу та відсутність іншого особистого майна, не свідчить про наявність обґрунтованих підстав для утруднення виконання можливого рішення суду, ухилення відповідача від його виконання.

У заяві відсутня ціна позову про забезпечення якого просить заявник.

В силу вимог частини 2 ст. 151 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до відкриття провадження у справі, у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Вказані відомості у заяві відсутні.

Крім того, в супереч вимогам п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову відсутні пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, які встановленні ст. 154 ЦПК України, котрі є імперативною умовою змісту заяви про забезпечення позову та прийняття судом цієї заяви до розгляду.

Зазначення позивачем про відсутність необхідності зустрічного забезпечення позову не звільняє заявника від імперативно встановленого процесуальним законом обов`язку внесення пропозицій щодо зустрічного забезпечення; при цьому його (зустрічного забезпечення) доцільність застосовувати чи ні, є прерогативою суду, котрий вирішує заяву забезпечення позову.

В силу вимог статті 154 ЦПК суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Позивачем не долучено до заяви доказів на підтвердження відсутності підстав, передбачених статтею 154 ЦПК України, для застосування зустрічного забезпечення.

Згідно з вимогами частини 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини, суд вважає, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК, а тому її слід повернути заявнику.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Керуючись статями 151-154, 261, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України , суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Роз`яснити, що заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Повна ухвала суду складена 13 травня 2019 року.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка