Справа № 740/4214/19
Провадження № 2/740/1307/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді Пантелієнко В.Г.,

з участю секретаря- Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом, який в подальшому уточнили, вказавши, що будинок АДРЕСА_1 мав статус колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали та були зареєстровані ОСОБА_4 - голова двору, ОСОБА_1 -син, ОСОБА_5 - невістка, ОСОБА_2 - онук, ОСОБА_6 - онука, які володіли даним будинком в рівних частках по 1/5 кожен. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частину будинку, яку шляхом вступу у фактичне володіння та користування спадковим майном прийняли як спадкоємці першої черги її чоловік ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 , таким чином стали власниками 3/10 частин будинку кожен. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частину будинку та земельну ділянку. За життя вона залишила заповіт на ім`я ОСОБА_1 , який прийняв спадщину, успадкувавши належну матері частку будинку, ставши власником 1/2 частин будинку. 12 квітня 2018 року ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Звернувшись до нотаріуса за видачею свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом на спадкову частину житлового будинку, він отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки будинок належить колгоспному двору та не можливо встановити частку спадкового майна спадкодавцеві. В позові просять визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/10 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті дружини ОСОБА_5 , на 1/5 частину будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті метері ОСОБА_4 та 1/5 частину вищевказаного будинку, як за колишнім членом колгоспного двору. За ОСОБА_2 право власності на 1/10 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 , та 1/5 частині даного будинку, як за колишнім членом колгоспного двору. За ОСОБА_3 право власності на 1/5 частину даного будинку, як за колишнім членом колгоспного двору.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяви в яких просили розглянути справу у їх відсутність та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача Талалаївської сільської ради в судове засідання не з`явився, надавши заяву у якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ухвали від 03 вересня 2019 року справа призначена в підготовче судове засідання, враховуючи те, що представник відповідача не заперечував задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що доречно застосувати ч. 3 ст. 200 ЦПК України в якій зазначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Довідкою Талалаївської сільської ради від 20.03.2018 року № 204 підтверджується, що станом на 15.04.1991 року домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1 мало статус колгоспного двору. В будинку мешкали: ОСОБА_4 - голова двору, ОСОБА_1 -син, ОСОБА_5 - невістка, ОСОБА_2 - онук, ОСОБА_6 -онука (а.с.36).

Відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885 - ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність».

Згідно роз`яснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , як члени колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на спірний будинок, який належав їм в рівних частках по 1/5 частині кожному.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Відмова в оформленні права власності на спірний будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, необхідність складання яких на той час не була регламентована законодавством, свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, що є підставою для задоволення позову в частині визнання права власності на будинок.

Згідно свідоцтв про смерть ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 23-24).

Довідкою Талалаївської сільської ради № 1633 від 25.11.2019 року підтверджується, що на момент смерті ОСОБА_5 з нею були зареєстровані та проживала за однією адресою її чоловік ОСОБА_1 , та син ОСОБА_2 та сверкуха ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про одруження ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є чоловіком та дружиною ( а.с.19).

Як вбачається з свідоцтв про народження з урахуванням свідоцтва про одруження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дітьми ОСОБА_5 (а.с.20-22).

Як вбачається з наданої на запит суду копії спадкової справи, спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв на підставі заповіту її син ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської області від 29 березня 2018 року та свідоцтва на право власності на житловий будинок від 29 жовтня 1991 року, власником спадкового будинку АДРЕСА_1 в цілому на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 29.10.1991 року видане Виконавчим комітетом Ніжинської районної Ради народних депутатів є ОСОБА_4 (а.с. 25-26, 35).

Постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу 20 квітня 2018 ОСОБА_2 відмовлено в оформленні спадкових прав на будинок, оскільки будинок належить колгоспному двору та не можливо встановити частку спадкового майна спадкодавця (а.с.37-38).

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.1223, 1261 ЦК України, ст.ст.263 - 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/10 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті дружини ОСОБА_5 , 1/5 частину будинкуз відповідними частинами господарських будівель та споруд в порядку спадкування за заповітом після смерті метері ОСОБА_4 та 1/5 частину вищевказаного будинку, з відповідними частинами господарських будівель та споруд як за колишнім членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/10 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 та 1/5 частину даного будинку з відповідними частинами господарських будівель та споруд, як за колишнім членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , як за колишнім членом колгоспного двору.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-ти денний строк апеляційної скарги.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду Пантелієнко В.Г.