Справа № 743/2020/19
Провадження №2-о/743/70/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді СТАШКІВА В.Б.,

за участю: секретаря судового засідання НЕРУС Н.І.,

учасники справи : заявник ОСОБА_1 , її представник ОСОБА_2 ,

представник УДМС України в Чернігівській області ЖЕЛЕЗНЯК І.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду, справу

за заявою ОСОБА_3

про встановлення факту, що має юридичне значення

заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі.

ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що вона постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в неї був паспорт серії НОМЕР_1 виданий Россошанським ВВС Воронежської області РФ від 27.06.1980 року. Вподальшому вона його втратила. В 2019 році вона звернулася до Ріпкинськго РС УДМС України в Чернігівській області для отримання паспорта громадянина України, проте їй було відмовлено, оскільки не доведено нею факту проживання на території України станом на 24.08.1991 року. Вказує, що вона проживала та була зареєстрована на території Добрянської селищної ради Ріпкинського району.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася.

В судовому засіданні:

- представник заявниці ОСОБА_2 заявлені вимоги підримав;

- представник УДМС України в Чернігівській області ЖЕЛЕЗНЯК І.В. не заперечувала проти задоволення даного факту.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 працювала на території Добрянської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області з 01.07.1985 року по 16.03.1987 року, що вбачається з копії трудової книжки НОМЕР_2 ;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована станом на 24.08.1991 року за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживала в АДРЕСА_2 , що вбачається з довідки Добрянської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 19.09.2019 №1183;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно фактично проживала з 01.07.1985 по 22.10.1993 за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.10.1993 року зареєстрована в АДРЕСА_2 , але фактично постійно проживає без реєстрації з 1994 року за адресою: АДРЕСА_3 , що вбачається з довідки Добрянської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 19.09.2019 №1182.

Джерела права застосовані (не застосовані) судом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 частини 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Частина 2 ст. 315 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 3 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого прядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення та якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Аналіз зазначених норм свідчить, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема, постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути, зокрема, заяви про встановлення таких фактів постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.

Так, статтею 4 Конституції України встановлено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України" Про громадянство України", Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215/2001"Питання організації виконання Закону України" Про громадянство України", яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про громадянство України», громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках. Громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України. Реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України, спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи. Виконання функцій спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань громадянства Указом Президента України покладено на Державну міграційну службу України та її територіальні органи.

Відповідно до ч. 1ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадяни України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення Незалежності України (24.08.1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року.

Відповідно до п. 7 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспортів громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року.

У п. 44 вказаного вище Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення громадянства України подається відповідне рішення суду.

Оцінка суду.

Оцінюючи вказані докази, з огляду на те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в письмових поясненнях підтвердили той факт, що ОСОБА_1 дійсно фактично проживає на території Добрянської селищної ради Ріпкинського району з 1985 року, зокрема, з 1990 року по 1994 рік проживала в АДРЕСА_2 , зважаючи на те, що метою встановлення даного факту є усунення перешкод заявниці в отриманні паспорта громадянина України, суд знаходить, що слід встановити факт проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 24 серпня 1991 року на території України.

Керуючись ст.ст. 4, 76, 259, 263, 265, 273, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 24 серпня 1991 року на території України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, вул. Шевченка, 51-а м. Чернігів.

Головуючий В.Б. Сташків

Текст рішення виготовлено

та підписано 26 листопада 2019 року