Справа №: 398/4021/19
провадження №: 2-зз/398/11/19
УХВАЛА

Іменем України

"19" листопада 2019 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Нероди Л.М.,

за участю секретаря Джеваги В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії клопотання ОСОБА_1 скасування заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 2-5130/06 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне спадкодавцю майно та майнові права, в тому числі на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 . Відповідно до складеного ОСОБА_2 за життя заповіту саме заявник являється єдиним спадкоємцем вказаного житлового будинку. На даний час у заявника виникла необхідність в оформленні спадщини, однак від нотаріуса вона дізналась про накладення обтяження у виді арешту на успадкований будинок.

Заявнику відомо, що ухвалою Олександрійського міськрайонного суду по справі № 2-5130/06 для забезпечення вимог позивача у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування було заборонено відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 .

21 березня 2007 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування було задоволено в повному обсязі, тому потреба в забезпеченні позову відпала.

Заявник в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути заяву без її участі, на вимогах заяви про скасування заходів забезпечення позову наполягала.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2006 року у справі № 2-5130/06 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування до вирішення справи по суті було заборонено відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 та проведення будь-яких інших дій. Копію ухвали для виконання було направлено в Першу Державну нотаріальну контору, Відділ Державної виконавчої служби м. Олександрія Кіровоградської області. Зазначене підтверджується також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

За наслідками судового розгляду зазначеної цивільної справи рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.03.2007 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування задоволено.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. За життя 18 січня 2008 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла належний їй будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , і земельну ділянку за цією ж адресою заявнику ОСОБА_1

01 червня 2019 року заявник звернулась в Олександрійську міську державну нотаріальну контору № 1 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 Однак, в зв`язку з наявністю заборони на відчуження будинку заявник не може реалізувати свої спадкові права.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи може вжити заходи забезпечення позову.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Забезпечення позову це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача. Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Крім того, відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.10.2006 року № 9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Аналіз зазначених правових норм і роз`яснення Пленуму Верховного Суду України свідчить про те, що підставою для скасування судом раніше вжитих заходів забезпечення позову можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову, інші раніше невідомі суду обставини чи нові обставини, які виключають ризики невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду, тобто коли відпаде потреба у вжитому заході або в забезпеченні позову взагалі, а також обставини, зазначені в ч.ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України.

Виходячи із змісту ст.ст. 149-153 ЦПК України забезпечення позову вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На теперішній цивільна справа № 2-5130/06 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, в якій було забезпечено позов, розглянута, позовні вимоги позивача задоволені, у зв`язку з чим потреба у вжитих за ухвалою суду від 05 грудня 2006 року заходах забезпечення позову відпала, на підставі чого клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 158, ст. 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-5130/06 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, які були вжиті по цивільній справі № 2-5130/06 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування на підставі ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2006 року шляхом заборони відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 , та проведення будь-яких інших дій до вирішення справи по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА