У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2019 Справа №607/27226/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Сливка Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у якій просить встановити факт родинних відносин між фізичними особами - його батьками ОСОБА_3 (батько) і ОСОБА_4 (мати) та ним ОСОБА_1 (син), а також встановити факт про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , зазначені у свідоцтві про народження №20, виданого 29 грудня 1971 року Багатківською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, у свідоцтві про шлюб № НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Соснівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, паспорті громадянина України (серії НОМЕР_2 ), виданому Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області 19 березня 1997 року та інших правовстановлюючих документах, є однією і тією ж особою.

Вказана заява подана у порядку окремого провадження.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Зі змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України вбачається, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У поданій заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заявником, серед іншого, заявлено також вимогу про встановлення факту тотожності особи, зокрема того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , зазначені у свідоцтві про народження №20, виданого 29 грудня 1971 року Багатківською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, у свідоцтві про шлюб № НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Соснівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, паспорті громадянина України (серії НОМЕР_2 ), виданому Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області 19 березня 1997 року та інших правовстановлюючих документах, є однією і тією ж особою.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи.

Згідно викладених у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення обставин, заявник ОСОБА_1 звертався у Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області з проханням про внесення змін до актового запису, однак у внесенні відповідних змін йому було відмовлено.

В силу ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Згідно із пунктом 1.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 (далі - Правила), відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Згідно з пунктом 2.13.2 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду. Зміни до актового запису цивільного стану відповідно до пункту 1.7 Правил вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Отже, законодавством визначений порядок внесення змін до актових записів та порядок оскарження відмови у внесенні таких змін.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України передбачено, що на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Таким чином, оскарження відмови органу реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису чи відновити актовий запис здійснюється у порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З цих підстав, суддя приходить до переконання, що у відкритті провадження в частині вимог заявника про встановлення факту тотожності особи, зокрема того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є однією і тією ж особою слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 186, 293, 315, 353 Цивільного процесуального кодекс України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення в частині вимог про встановлення факту тотожності особи, зокрема того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є однією і тією ж особою - відмовити.

Роз`яснити заявнику його право на звернення з вищевказаними вимогами до суду у порядку адміністративного судочинства.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка