Справа №: 398/2792/19
провадження №: 4-с/398/16/19
УХВАЛА

Іменем України

"16" серпня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрії скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Куріної Яни Вадимівни

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Куріної Яни Вадимівни у виконавчому провадженні №54537937, якою просить скасувати постанову від 24 червня 2019 року про накладення арешту на її грошові кошти в АТ «Укрсиббанк», та постанову від 18 липня 2019 року про накладення арешту на її грошові кошти в АТ КБ «ПриватБанк». Скаргу обґрунтовує тим, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.04.2017 року по справі №398/4335/16-ц з неї на користь Національної академії внутрішніх справ стягнуто витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі на суму 23 294,85 грн. 12.10.2017 року старшим державним виконавцем Олександрійського ВДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Яцун І.О. була винесена постанова про звернення стягнення на її заробітну плату, яка в подальшому виконувалась добросовісно та в повному обсязі, шляхом здійснення відрахувань на користь стягувача у розмірі 20% із заробітної плати, яку вона отримувала, працюючи в Адвокатському об`єднанні «Смирнов, Тарасевич та партнери» (), до моменту її звільнення, тобто до 21 серпня 2018 року. Починаючи з 16.10.2018 року і по теперішній час вона працює в іншому підприємстві, а саме: в Товаристві з обмеженою відповідальністю «КРЕБО ЛТД» (), заробітну плату отримує на картковий рахунок в АТ «Укрсиббанк» (МФО 351005). Вищевказане місце роботи є її основним та єдиним місцем роботи, а заробітна плата, яку вона там отримує її єдиним доходом. Крім цього, в неї відкриті особисті картки для виплат («Універсальні») в АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299), якими вона користуюсь у разі потреби та за наявності грошових коштів на рахунках. З урахуванням викладеного просила скасувати постанови про накладення арешту на її грошові кошти, що знаходяться в АТ «Укрсиббанк» та АТ КБ «Приватбанк».

Учасники справи, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилися.

Від заявника надійшла заява, в якій вона підтримала свою скаргу та просила задовольнити. Крім того, просила розглядати скаргу у її відсутність.

Від Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області надійшли заперечення, в яких він просить визнати дії державного виконавця правомірними та відмовити в задоволенні скарги. Крім того, просив розглядати скаргу без участі представників відділу.

Національна академія внутрішніх справ (стягувач) причини неявки свого представника у судове засідання не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 квітня 2017 року у справі №398/4335/16-ц з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ стягнуто вартість витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі в розмірі 23 294,85 грн. та судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.

18 серпня 2017 року державним виконавцем відділу ДВС відкрито виконавче провадження №54537937 з примусового виконання зазначеного рішення суду.

12 жовтня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої Адвокатське об`єднання «Смирнов, Тарасевич та партнери», де на той час працювала ОСОБА_1 , зобов`язано здійснювати відрахування із доходів останньої на користь стягувача в розмірі 20% до виплати загальної суми боргу.

21 серпня 2017 року ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади в АО «Смирнов, Тарасевич та партнери» та відрахування із заробітної плати припинено.

За змістом ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник, зокрема, зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини .

Однак, зазначених обов`язків ОСОБА_1 не виконала та не повідомила державного виконавця про зміну місця роботи.

Постановами державного виконавця від 24 червня 2019 року, від 18 липня 2019 року та від 05 серпня 2019 року накладено арешт на кошти ОСОБА_1 , які знаходяться на її рахунках в АТ «Укрсиббанк», АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Ощадбанк» відповідно.

Відповідно до норм ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 7 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

За змістом ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» метою накладення арешту є забезпечення реального виконання рішення суду. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до наказу №18/10/12-1К від 16 жовтня 2018 року ОСОБА_1 прийнята на роботу юрисконсультом в ТОВ «КРЕБО-ЛТД», що також підтверджується записом в трудовій книжці останньої.

З довідки ТОВ «КРЕБО-ЛТД» від 02.08.2019 року №02/08 вбачається, що ОСОБА_1 працює в товаристві з 16 жовтня 2018 року і по теперішній час та отримує заробітну плату.

Заробітну плату своїм працівника ТОВ «КРЕБО-ЛТД» перераховує на відкриті на ім`я останніх рахунки в ПАТ «Укрсиббанк», що підтверджується договором № від 28 вересня 2017 року.

13 серпня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої ТОВ «Кредо ЛТД», де на даний час працює ОСОБА_1 , зобов`язано здійснювати відрахування із доходів останньої на користь стягувача в розмірі 20% до виплати загальної суми боргу.

Отже, державним виконавцем постановою від 24 червня 2019 року накладено арешт, в тому числі, і на рахунок в АТ «Укрсиббанк», на який зараховується заробітна плата ОСОБА_1 , у зв`язку з чим остання позбавлена можливості отримання будь-яких грошових коштів зі свого зарплатного рахунку.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення суми, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи) боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно з ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження», підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи-підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи-підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Частинами 1, 2 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків. За іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Таким чином, постанова державного виконавця від 24 червня 2019 року, якою накладено арешт, в тому числі, і на рахунок в АТ «Укрсиббанк», на який зараховується заробітна плата ОСОБА_1 , позбавила її права на розпорядження заробітною платою, а саме її залишком після звернення стягнення, тобто, державним виконавцем фактично звернено стягнення на 100 відсотків її заробітної плати, що суперечить чинному законодавству.

За змістом ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт може бути знятий за рішенням суду.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця щодо накладення арешту на рахунок АТ «Укрсиббанк, на який перераховується заробітна плата ОСОБА_1 , є неправомірними, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне зобов`язати державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом скасування арешту грошових коштів, що містяться на зарплатному рахунку в АТ «Укрсиббанк».

В той же, судом не встановлено порушень державним виконавцем чинного законодавства України при винесенні постанови від 18 липня 2019 року, якою накладено арешт на кошти ОСОБА_1 , які знаходяться на її рахунках в АТ КБ «Приватбанк».

За таких обставин скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Оскільки, при поданні скарги до суду в межах виконавчого провадження судовий збір не сплачується, а в ході розгляду скарги учасники справи не заявляли суду про понесення ними судових витрат, то суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат у зв`язку з їх фактичною відсутністю.

Керуючись ст. ст. 260, 447 453 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Куріної Яни Вадимівни задовольнити частково.

Визнати неправомірною постанову державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Куріної Яни Вадимівни про арешт коштів боржника від 24.06.2019 року у виконавчому провадженні №54537937, якою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках в АТ «Укрсиббанк», МФО 351005 та належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Зобов`язати державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Куріну Яну Вадимівну усунути порушення шляхом скасування (зняття) арешту грошових коштів, що містяться на рахунках в АТ «Укрсиббанк», МФО 351005 та належать ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано 16 серпня 2019 року.

Суддя О.В. Авраменко