Справа № 310/7947/18
РІШЕННЯ

Іменем України

23 липня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді…….Дністрян О.М.,

при секретарі…………...Уставицькій Н.М.,

за участю представника позивача - адвоката Семенченка В.А., відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Територіальна громада в особі Бердянської міської ради Запорізької області, про усунення перешкод у користуванні приміщеннями, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , в інтересах якої представник - адвокат Семенченко В.А., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні приміщенням, який в подальшому уточнила. Свої вимоги мотивувала тим, що їй на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.08.2016 року належить на праві приватної спільної часткової власності 1/10 частка житлового будинку АДРЕСА_1 . Співвласником інших часток є територіальна громада в особі Бердянської міської ради. Відповідно до технічного паспорту, а саме: до експлікації приміщень до плану будинку АДРЕСА_1 допоміжні приміщення № 1 площею 4,1 кв.м. №2 площею 10, 4 кв.м., НОМЕР_2 площею 4,5 кв.м., № 4 площею 3,0 кв.м., № 5 площею 2,2 кв.м. та коридор II площею 30,0 кв. м. знаходяться у загальному користуванні мешканців всіх квартир в будинку. Зазначені допоміжні приміщення знаходяться між квартирою НОМЕР_3 та квартирою НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_4 , який самовільно заселився в будинку АДРЕСА_1 та фактично зайняв квартиру НОМЕР_2 , декілька років потому без згоди інших користувачів та власників, тобто самовільно, одноособово зайняв допоміжні приміщення № 1 площею 4,1 кв.м. НОМЕР_3 площею 10, 4 кв.м., НОМЕР_2 площею 4,5 кв.м., № 4 площею 3,0 кв.м., № 5 площею 2,2 кв.м. встановив замок, а у червні 2018 року у коридорі II встановив перегородку чим обмежив її право на доступ та користування ними. Просила усунути перешкоди у здійсненні нею права користування шляхом зобов`язання ОСОБА_4 не чинити перешкоди у користуванні допоміжними приміщеннями позначеними у технічному паспорті за №1 площею 4,1 кв.м., №2 площею 10,4 кв.м., №3 площею 4,5 кв.м., №4 площею 3,0 кв.м., №5 площею 2,2 кв.м. та коридором ІІ площею 30,0 кв.м.

Представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Семенченко В.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідач заселився в будинок АДРЕСА_1 декілька років тому самовільно, зайняв допоміжні приміщенні, які знаходяться в загальному користуванні, в коридорі №2 зробив перегородку, чим обмежив доступ позивачки до цих приміщень. Відповідач самовільно займає більшу частину цих приміщень.

Мешканці цього будинку звертались до правоохоронних органів, та адміністративною комісією ОСОБА_4 був визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 186 КупАП. Просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що в цей будинок заселилась його мати, їй там надали кімнату і з 1987 року вони там мешкали. Але після переїзду їх обікрали, а саме, вкрали газовий балон та будівельні прилади, внаслідок чого начальник дозволив їм зайняти кухню на 2 сім`ї, тому вони поставили туди замок. Перегородку він зробив, оскільки ОСОБА_5 розкладала свої речі в загальному коридорі. Замість вікна він пробив двері, так як не міг вийти в коридор. Також зазначив, що живе там 32 роки, провели в будинок воду, світло, каналізацію, у нього заведена окрема каналізація, є зливна яма. Вважає, що 30 років цими приміщеннями ніхто не цікавився, а зараз, коли все зроблено, то всім знадобилось. Просив в позові відмовити.

Представник третьої особи - Бердянської міської ради Запорізької області, сповіщені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надали письмові пояснення, в яких зазначили, що власниками житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 (1/10 частка) та Бердянська міська рада (0,9 частки). 30.03.2011 року було складено адміністративний протокол відносно ОСОБА_4 , згідно якого « ОСОБА_4 користується приміщеннями загального користування в житловому будинку по АДРЕСА_1 та не дає іншим користувачам нею користуватися». Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бердянської міської ради від 11.04.2018 року притягнуто ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 85,00 грн. Відповідно до технічного паспорту, а саме, експлікації приміщень до плану будинку АДРЕСА_1 приміщення № 1,2,3,4,5 - це допоміжні приміщенні, які знаходиться у загальному користуванні мешканців всіх квартир будинку, тому всі мешканці будинку АДРЕСА_1 мають право вільного доступу та користування спірними приміщеннями.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що мешкає в будинку АДРЕСА_1 в квартирі НОМЕР_3 , позивачка - це її матір. Також пояснила, що з 2014року їх будинок перейшов в комунальну власність, в цьому будинку є приміщення загального користування, але відповідач користується ними сам, а в минулому році ще й поставив перегородку в коридорі. Мешканці неодноразово звертались до виконавчого комітету з цього приводу, відповідача неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що знає позивачку, вони друзі. Позивачка просила його доглядати за своєю квартирою, коли їхала у відпустку. В 20-х числах червня 2018 року він приїхав в цей будинок, перегородка вже стояла в коридорі, він викликав поліцію. Відповідач нікого туди не пускає.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що проживає в зазначеному будинку в квартирі №4 , відповідач - це його дядько. Пояснив також, що в 1986 році в цьому будинку його матір отримала квартиру, і з того часу він там живе. Приблизно в 1987 році в цьому будинку отримала квартиру його бабця, а коли вона перевезла свої речі, то з приміщення кухні ці речі вкрали, тому вона попросила дозволу користуватися кухнею самостійно, на що їй дали згоду. Більше ніж 30 років вони користуються цими кухнями, провели туди воду, світло. Відповідачки та її доньки ніколи там не було, а зараз, коли все готово, вона виявила бажання користуватися цими приміщеннями. Перегородка в коридорі побудована відповідачем.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідків, дослідивши

матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником 1/10 частки житлового будинку АДРЕСА_1 (квартира НОМЕР_3 ), що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданого 19.08.2016 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради (а.с.7) та Інформаційною довідкою державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №68949104 від 26.09.2016р. (а.с.8).

Іншим співвласником зазначеного будинку, а саме 0,9 частки, є територіальна громада м. Бердянськ в особі Бердянської міської ради Запорізької області (а.с.8).

Згідно з ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до технічного паспорту, а саме: до експлікації приміщень до плану будинку АДРЕСА_1 допоміжні приміщення № 1 площею 4,1 кв.м. НОМЕР_3 площею 10, 4 кв.м., НОМЕР_2 площею 4,5 кв.м., № 4 площею 3,0 кв.м., № 5 площею 2,2 кв.м. та коридор II площею 30,0 кв. м. знаходяться у загальному користуванні мешканців всіх квартир в будинку. Зазначені допоміжні приміщення знаходяться між квартирою НОМЕР_3 та квартирою НОМЕР_2 (а.с.9-11).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 зайняв зазначені допоміжні приміщеннями та самостійно ними користується, обмежив доступ та користування ними для позивача. Ці обставини також підтвердив у судовому засіданні відповідач.

Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бердянської міської ради від 11.04.2018 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 186 КУпАП, а саме за те, що останній користується приміщеннями загального користування по АДРЕСА_1 , і не дає іншим користувачам нею користуватись.

Згідно ст. 179 Житлового кодексу України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, власник чи наймач квартири зобов`язаний не захаращувати сходові клітки, позаквартирні коридори, колясочні, ліфтові шахти, горища, підвали та інші допоміжні приміщення будинку, гуртожитку, підтримувати чистоту і порядок в ньому.

Згідно п.10 вищезазначених Правил користування, мешканці квартири, житлового приміщення у гуртожитку, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі) мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням будинку.

Відповідно до п. 1.4. Правил утримання жилих та прибудинкових територій затверджених Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року № 76 переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради депутатів, відповідно до законодавства, до елементів перепланування жилих приміщень належать:перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів. Власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого приміщення у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення приміщення до попереднього стану.

Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» дано визначення допоміжних приміщень - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку і побутового обслуговування мешканців.

За таких обставин суд вважає, що у позивача, як співвласника житлового будинку, існують перешкоди щодо користування спірними допоміжними приміщеннями внаслідок порушення їх відповідачем ОСОБА_4 , тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,76,141, 263-265 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_9 права користування шляхом зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди у користуванні допоміжними приміщеннями, позначеними у технічному паспорті: за № 1, площею 4,1 кв.м., за НОМЕР_3, площею 10,4 кв.м., за НОМЕР_2, площею 4,5 кв.м., за № 4, площею 3,0 кв.м., за № 5, площею 2,2 кв.м., та коридором ІІ, площею 30 кв.м., в житловому будинку «А» за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України від 05.12.2018 НОМЕР_4.

Повний текст рішення складено 02 серпня 2019 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області О. М. Дністрян