Справа № 2-391/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Казака С.Ю.,

при секретарі судового засідання Дикаленко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку на пред`явлення до виконання таких виконавчих листів, виданих на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2012 року по цивільній справі №2-391/2011 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2019 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся заявник через свого представника із вищевказаною заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання, в обґрунтування якої заявник послався на те, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2011 року задоволено позов заявника, як позивача, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на яке згодом видано виконавчі листи від 20 травня 2011 року, які в подальшому спрямовано на примусове виконання до територіального органу державної виконавчої служби. Після неодноразових звернень до Центральний ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області заявнику було надано відповідь, що виконавчі провадження №26949841, №26950151 відносно боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 були завершені, виконавчі листи повернуті стягувачу. Однак, заявник таких виконавчих листів дотепер не отримав, що вказує на їх втрату при пересилці. З викладених обставин, а також враховуючи збіг на теперішній час строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, заявник просив суд задовольнити його заяву, видавши дублікати втрачених виконавчих листів, поновивши строк для їх пред`явлення до виконання.

В судове засідання учасники розгляду заяви не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. На підставі викладеного суд вважає за можливе здійснити розгляд даної заяви за відсутності учасників її розгляду, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

В судовому засіданні встановлено, що 15 березня 2011 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за наслідками розгляду по суті цивільної справи №2-391/2011 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалено рішення, яким позов задоволено в повному обсязі та вирішено стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором №СМ-SМЕ301/169/2008 від 25 квітня 2008 року, а також вирішено питання про розподіл судових витрат. Викладене підтверджується відповідним рішенням суду (а.с.108-109).

Після набрання вищевказаним рішенням суду законної сили Кіровським районним судом м. Дніпропетровська на таке рішення було видано два виконавчі листи на кожного відповідача, як боржника, а стягувачем зазначено заявника. Таке рішення суду та виконавчі листи представник стягувача отримав 23 травня 2011 року, що підтверджується розпискою представника стягувача на внутрішній стороні останньої обкладинки справи.

Також судом встановлено, що на виконанні в Центральному ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебували виконавчі провадження №26950151, №26949841 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості. 31 березня 2014 та 29 жовтня 2013 року зазначені виконавчі провадження були завершені, а виконавчі документу повернуті стягувачу на підставі ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV (відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними). Викладені обставини підтверджуються копіями довідок Центрального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 06 червня 2019 року №13.5-34/9182/12, №13.5-34/9181/12.

При цьому на теперішній час у зв`язку зі збігом строку зберігання виконавчих документів вказані вище матеріали виконавчих проваджень знищені. Разом з тим, за твердженнями заявника виконавчі листи суду до нього від територіального органу державної виконавчої служби не надходили, що свідчить про їх втрату при пересилці.

Правовідносини щодо видачі дублікату виконавчого листа суду та поновлення строку для пред`явлення його до виконання врегульовані нормами ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV.

Відповідно до ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист суду є виконавчим документом.

Відповідно до п.17 пп.17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дублікату виконавчого документа постановляється ухвала. Право державного виконавця на звернення під час виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про видачу дублікату виконавчого листа передбачено і нормою ст.18 ч.3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII.

Нормою ст.12 ч.6 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, чинного на даний час, визначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Положеннями ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV, який діяв на момент оформлення оригіналів виконавчих листів суду, дублікати яких заявник просить видати та поновити строк для їх пред`явлення до виконання, передбачено річний строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

За змістом ст.ст.3, 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII виконавчий лист суду, як виконавчий документ, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років. Зазначений строк обчислюється з наступного дня після набрання законної сили рішенням суду, на яке видано такий виконавчий лист.

Пунктом 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом (до 05 жовтня 2016 року), пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Таким чином, аналізуючи встановлені судом на підставі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наведені вище фактичні обставини в контексті приведених вище норм законодавства, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє повне підтвердження факт втрати оригіналів двох виконавчих листів, виданих Кіровським районним судом м. Дніпропетровська відносно боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на примусове виконання рішення цього ж суду від 15 березня 2011 року по цивільній справі №2-391/2011, під час пересилання (повернення) таких виконавчих листів суду з Центрального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області стягувачу, яким є заявник. Крім того, враховуючи, що втрачені оригінали виконавчого листа суду було видано ще в травні 2011 року, винесення постанов державним виконавцем Центрального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області про повернення виконавчого документу стягувачу мало місце 29 жовтня 2013 року та 31 березня 2014 року, цілком логічним є висновок, що і трирічний строк пред`явлення таких виконавчих листів до виконання на теперішній час сплив. Відтак, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність заяви про видачу дублікатів виконавчих листів суду замість втрачених оригіналів та про поновлення пропущеного строку для пред`явлення таких виконавчих документів до виконання, а отже і про необхідність задоволення такої заяви стягувача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 5, 12, 18, п.5 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV, ст.ст.2, 7, 8, 10, 13, 17, 247, 258-261, 263, 268, 272, 353, 354, 355, 431, 433, п.17 пп.17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку на пред`явлення до виконання таких виконавчих листів задовольнити.

Видати дублікати двох виконавчих листів, виданих Кіровським районним судом м. Дніпропетровська відносно боржників ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) на заочне рішення того ж суду від 15 березня 2011 року по цивільній справі №2-391/2011 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, одночасно поновивши стягувачу пропущений строк для пред`явлення вказаних двох виконавчих листів суду до виконання.

Ухвала суду відповідно до ст.261 ЦПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.Ю. Казак