Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/8566/17
Провадження № 4-с/552/26/19
У Х В А Л А

іменем України

20 серпня 2019 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Кондра Ю.Ю.,

за участю державного виконавця Сиромятнікової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Сиромятнікової Тетяни Олександрівни, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 09 серпня 2019 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави зі скаргою на рішення державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Сиромятнікової Тетяни Олександрівни.

Свою скаргу обґрунтовував тим, що 05 серпня 2019 року на відділенні поштового зв`язку отримав листа, з якого стало відомо, що 04 липня 2019 року державним виконавцем Сиромятніковою Т.О. була винесена постанова про арешт грошових коштів боржника на банківських рахунках в межах виконавчого провадження № 59005364 на суму боргу 166448,91 грн.

З постановою державного виконавця не погоджується, вважає, що наклавши арешт на рахунок, фактично державний виконавець позбавив його заробітної плати.

В своїй скарзі просив визнати дії державного виконавця неправомірними та визнати недійсною та скасувати постанову головного державного виконавця Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ в Полтавській області Сиромятнікової Т.О. від 04 липня 2019 року про арешт грошових коштів, що містяться на зарплатному картковому рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ КБ «Приватбанк», а також на кошти на всіх зарплатних карткових рахунках, що будуть відкриті після винесення оскаржуваної постанови та її скасування.

В судове засідання заявник не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду.

Державний виконавець в судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечувала, вказуючи, що державним виконавцем дії та рішення щодо накладення арешту на грошові кошти боржника вчинено відповідно та на підстави норм Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки відповідно до норм ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка боржника не перешкоджає розгляду скарги, суд вважає за можливе провести розгляд скарги без участі заявника на підставі наданих до суду доказів та матеріалів.

Суд, заслухавши державного виконавця, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 01 лютого 2019 року в справі № 552/8566/17, яке вступило в законну силу, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики від 13 травня 2013 року в сумі 131230 грн. 00 коп., три відсотки річних за прострочення боргу в сумі 18499 грн. 33 коп., 1496 грн. 95 коп. на відшкодування понесених судових витрат, а всього стягнуто 151226 грн. 28 коп. (сто п`ятдесят одна тисяча двісті двадцять шість гривень двадцять вісім копійок).

Згідно зі ст. 124 Конституції України та ст.ст. 2,18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Встановлено що зазначене судове рішення боржником ОСОБА_1 в добровільному порядку не виконується, виконавчий лист, виданий по справі № 552/8566/17, стягувачем ОСОБА_2 пред`явлено на примусове виконання, рішення знаходиться на примусовому виконанні в Київському відділі ДВС м. Полтави ГТУЮ в Полтавській області, в провадженні головного державного виконавця Сиромятнікової Т.О.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень згідно зі ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Закон України «Про виконавче провадження» встановлює саме обов`язок, а не право державного виконавця, відкрити виконавче провадження та прийняти виконавчий документ до виконання, вживати заходів щодо примусового виконання.

Судом встановлено, постановою державного виконавця Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області від 03 травня 2019 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Київського районного суду м. Полтави в справі № 552/8566/17 про стягнення коштів з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 в сумі 151226,28.

Також встановлено, що боржник ОСОБА_1 , отримавши виклик державного виконавця, надіслав письмову заяву, в якій зазначив про свої наміри свідомо не виконувати судове рішення.

Заходами примусового виконання рішень відповідно до норм ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до норм п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

В силу абз. 2 ч. 2 ст. 48 Закону забороняється звернення стягнення та накладення арешту лише на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15 1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19 1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26 1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18 1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Жодні інші заборони законом не визначені.

Як встановлено судом, державним виконавцем в межах виконавчого провадження № 59005364 про стягнення коштів з ОСОБА_1 , винесено постанову від 04.07.2019, згідно з якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках в банківських установах, відкритих на ім`я боржника ОСОБА_1 .

Зазначене рішення державного виконавця про накладення арешту на грошові кошти прийнято на підставі та в межах повноважень, наданих державному виконавцеві, тому суд приходить до висновку, що таке рішення є правомірним, а вимоги скаржника про визнання незаконною та скасування постанови від 04.07.2019 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

При цьому державним виконавцем не приймалося рішення про звернення стягнення на заробітну плату боржника та відповідна вимога не надсилалася до бухгалтерії за місцем роботи боржника.

Окрім того, боржник ОСОБА_1 , звертаючись до суду з відповідною скаргою, ні суду, ні державному виконавцеві не надав жодних доказів, які б давали підстави вважати, що на картковий рахунок, відкритий на його ім`я в ПАТ КБ «Приватбанк», здійснюється перерахунок коштів, отриманих в рахунок заробітної плати.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 є повністю безпідставною, в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Сиромятнікової Тетяни Олександрівни відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали складено 20 серпня 2019 року.

Головуючий суддя /підпис/ Н.Л.Яковенко

Суддя Н.Л.Яковенко

20.08.2019