Ухвала

Іменем України

15 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 2506/2318/2012

провадження № 61-20029 ск 19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Кривцової Г. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 січня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року

у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження

у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Сіті Фінанс») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 травня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства

(далі - ПАТ) «Ерсте Банк» заборгованість за кредитним договором

№ 014/1349/5/07229 від 29 листопада 2007 року в розмірі 20 804,41 доларів США та витрат по сплаті судового збору в розмірі 830,87 грн з кожного.

07 червня 2012 року Деснянським районним судом міста Чернігова видано виконавчі листи, які були передані на примусове виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 березня

2018 року в справі за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором замінено стягувача у виконавчих провадженнях з ПАТ «Ерсте Банк» на ПАТ «Фідобанк».

07 листопада 2018 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого право вимоги по кредитному договору

№ 014/1349/5/07229 від 29 листопада 2017 року, а також по договору застави № 014/1349/5/07229/1 від 29 листопада 2017 року, стороною яких

є ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс».

У зв`язку із вищевикладеним ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» просило замінити сторону - стягувача, до якого перейшло право вимоги за кредитним договором у виконавчому провадженні.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 січня 2019 року заяву ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено стягувача у виконавчому провадженні № 38581811 щодо

стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором

№ 014/1349/5/07229 від 29 листопада 2007 року в розмірі 20 804,41 доларів США та витрат по сплаті судового збору в розмірі 830,87 грн з ПАТ «Фідобанк» на правонаступника - ТОВ «ФК «Сіті Фінанс».

Замінено стягувача у виконавчих листах від 07 червня 2012 року щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором

№ 014/1349/5/07229 від 29 листопада 2007 року в розмірі 20 804,41 доларів США та витрат по сплаті судового збору в сумі 830,87 грн з ПАТ «Фідобанк» на правонаступника - ТОВ «ФК «Сіті Фінанс».

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

ОСОБА_2 ухвалу суду першої інстанції не оскаржила.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 січня 2019 року скасовано в частині вирішення питання про заміну стягувача у виконавчих листах від 07 червня 2012 року в справі № 2506/2318/2012 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1

Заяву ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження

у виконавчих листах від 07 червня 2012 року в справі № 2506/2318/2012 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 задоволено.

Замінено стягувача з ПАТ «Фідобанк» на правонаступника - ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» у виконавчих листах від 07 червня 2012 року в справі

№ 2506/2318/2012 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 014/1349/5/07229 від 29 листопада 2007 року

в розмірі 20 804,41 доларів США та витрат по сплаті судового збору в розмірі 830,87 грн.

В іншій частині ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова

від 18 січня 2019 року залишено без змін.

У листопаді 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 січня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення повністю та направити справу на новий розгляд.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні

в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги)

є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті

512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні,

у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження

№ 61-46230 св 18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав

і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.

Задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», суд першої інстанції, обґрунтовано виходив із того, що ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» набуло всіх прав кредитора ПАТ «Фідобанк», у тому числі на отримання виконання зобов`язань за кредитним договором, де боржником є ОСОБА_1 , а тому звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Задовольняючи частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 та скасовуючи ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 січня 2019 року

в частині вирішення питання про заміну стягувача у виконавчих листах

від 07 червня 2012 року щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , апеляційний суд, ухвалюючи нове судове рішення в цій частині, вірно виходив із того, що суд першої інстанції правильно визначився з наявністю підстав для заміни сторони виконавчого провадження, однак порушив норми процесуального права при розгляді справи, оскільки учасник справи не був повідомлений належним чином про дату, час і місце засідання суду.

Суд апеляційної інстанції правильно погодився із висновками районного суду в частині заміни сторони виконавчого провадження, оскільки відповідно до укладеного між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» договору про відступлення права вимоги, ПАТ «Фідобанк» передало, а ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» прийняло право вимоги, що належало первісному кредиторуПАТ «Ерсте Банк», тим самим ставши кредитором за кредитними договорами та одержало право вимагати належне виконання боржниками всіх зобов`язань.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані судові рішення постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд

в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга

є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі

з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також

у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити

у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, а зводяться до переоцінки доказів, що заборонено частиною першою статті 400 ЦПК України, та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду

м. Чернігова від 18 січня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року у справі за заявою товариства

з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Д. Д. Луспеник

Б.І. Гулько

Г. В. Кривцова