Провадження №2/193/320/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

16 серпня 2019 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючий суддя Кащук Д.А.,

з участю секретаря Кудрявцевій Н.А.,

позивача за первісним позовом ОСОБА_1

відповідача за первісним позовом ОСОБА_2

позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2

відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1

представника позивача за зустрічним позовом та відповідача за первісним позовом ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Софіївка питання про самовідвід судді,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області Кащук Д.А. перебуває цивільна справи за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Суддею подана заява про самовідвід, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 заявила в судовом засіданні про недовіру судді Кащук Д.А., але відвід не заявила.

Як встановлено судом, 08.09.2019 року позивач ОСОБА_1 намагалась потрапити до головуючого по даній справі на прийом, на що секретарем судового засідання Кудрявцевою А.С. їй було повідомлено, що суддя не дає пояснень, стосовно справ, які знаходяться в його провадженні. В той же день, позивач ОСОБА_1 направилась на прийом до заступника керівника Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 , під час розмови з якою висловлювала сумніви у неупередженості та безсторонності судді Кащук Д.А., вказувала, що суддя в судовому засіданні підмигував відповідачу ОСОБА_2 , підказував відповідачу ОСОБА_2 стосовно ходу розгляду цивільної справи, що спростовується звукозаписом судового засідання по даній справі. В судовому засіданні 16.08.2019 року позивач ОСОБА_1 під час вирішення питання стосовно відводів по даній справі знов висловила сумніви у неупередженості та безсторонності судді Кащук Д.А., вказала, що суддя Кащук Д.А. спілкувався з відповідачем поза межами судового засідання, що не відповідає дійсності, оскільки після закінчення судового засідання, в присутності позивача ОСОБА_1 , до головуючого по даній цивільній справі в залі суду намагався підійти за роз`ясненнями відповідач ОСОБА_2 , на що отримав відповідь, яку бачили та чули всі присутні учасники судового засідання, про те, що суддя не дає пояснень, стосовно справ, які знаходяться в його провадженні, а спілкується зі сторонами виключно в судовому засіданні.

Розглянувши подану заяву, суд вважає, що заява про самовідвід судді підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Згідно ч.1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 22.04.1994 року у справі ОСОБА_5 , судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду. Будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини наявність безсторонності судді під час розгляду справи має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя неупередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцієюі законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною України.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Приймаючи рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у праві «Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі Білуха проти України, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов`язкові для врахування судами України.

З урахуванням наведеного та викладених у заяві про самовідвід обставин, остання підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Кащук Д.А. у розгляді цивільної справи ЄУН №193/626/19, провадження 2/193/320/19 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити.

Справу передати до канцелярії Софіївського районного суду Дніпропетровської області для повторного розподілу в порядку, передбаченому ч.3 ст.14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.А.Кащук