ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1725/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

за участю учасників справи: представника ГУНП в Хмельницькій області Берладін Н.М., представника ГУ ДФС в Хмельницькій області Зозулі В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 9 серпня 2019 року (суддя Стефанишин С.Л.) про залишення без розгляду позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції в Хмельницькій області, Головного управління державної фіскальної служби в Хмельницькій області, Управління державної казначейської служби у м. Хмельницькому Хмельницької області, Головного управління державної казначейської служби України у Хмельницької області про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 9 серпня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції в Хмельницькій області, Головного управління державної фіскальної служби в Хмельницькій області, Управління державної казначейської служби у м. Хмельницькому Хмельницької області, Головного управління державної казначейської служби України у Хмельницької області про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади залишено без розгляду.

Не погоджуючись з цією ухвалою, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить її скасувати.

Вважає вказану ухвалу незаконною та протиправною.

Посилається на систематичну дискримінацію його як споконвічного українця, зазначає, що ухвалою порушено його права, в тому числі, право на правомірну, добросовісну та кваліфіковану діяльність посадових і службових осіб органів державної влади держави Україна, право на сатисфакцію, право на справедливий суд, право на доступ до правосуддя, право на дотримання процесуальних строків, та є фактичною відмовою судді відправляти правосуддя, включаючи і невиконання своїх же ухвал про проведення судово-психологічної експертизи в змові з експертами-психологами.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУНП в Хмельницькій області просить ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 9 серпня 2019 року залишити без змін як законну, обґрунтовану, прийняту з додержанням норм процесуального права, апеляційну скаргу - без задоволення як необґрунтовану. Зазначає, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час і місце проведення судового розгляду, в судове засідання 23 липня 2019 року не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності не подавав. Розгляд справи було відкладено на 9 серпня 2019 року, коли позивач знов не з`явився, хоча був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином, про причини неявки не повідомляв.

Також ГУНП в Хмельницькій області зазначає, що недобросовісне здійснення особою права на судовий захист, використання стороною судового процесу цього права не у відповідності з призначенням процесу, який спрямований на справедливе, неупереджене, ефективне та оперативне здійснення правосуддя з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів учасників процесу, інтересів держави є зловживанням процесуальними правами.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДФС у Хмельницькій області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 9 серпня 2019 року - без змін.

Вважає, що судом правомірно застосовано норми статті 257 ЦПК України, оскільки позивач неодноразово, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи за його позовом, без повідомлення про причини неявки, не з`являвся в судове засідання.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 257 того ж кодексу суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що у вересні 2017 року ОСОБА_1 , звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до ГУНП в Хмельницькій області, ГУ ДФС в Хмельницькій області, Управління ДКС у м. Хмельницькому Хмельницької області, ГУ ДКС України у Хмельницької області. Просив суд стягнути на його користь з державного бюджету України моральну шкоду у розмірі 100 000 000 грн., стягнути на його користь з державного бюджету України майнову шкоду у розмірі 108 316,40 грн., судові витрати покласти на відповідачів (т. 1 а с. 2-100).

Також встановлено, що ухвалами місцевого суду від 19 жовтня 2017 року, 16 січня 2018 року у даній справі призначено судово-психологічну експертизу (т. 1 а. с. 127, 145).

Судом було надано дозвіл на проведення експертизи у термін понад три місяці (т. 1 а. с. 155).

Через несплату рахунку за проведення експертизи ухвалу суду було повернуто без виконання (т. 1 а. с. 160).

Ухвалою місцевого суду від 24 жовтня 2018 року Черкаському відділенню Київського НДІСЕ погоджено строк проведення судово-психологічної експертизи (т. 1 а. с. 187).

Як вбачається з протоколів судового засідання розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою позивача (т. 1 а. с. 206, 210).

Листом Київського НДІСЕ від 9 квітня 2019 року повідомлено Хмельницький міськрайонний суд про неможливість надання висновку (т. 1 а. с. 217-218).

17 квітня 2019 року розгляд справи у суді першої інстанції було відкладено на 23 липня 2019 року (а. с. 220).

23 липня 2019 року позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, що підтверджується протоколом судового засідання, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, розгляд справи було відкладено на 9 серпня 2019 року (т. 1 а. с. 227, 237).

9 серпня 2019 року у судове засідання позивач повторно не з`явився, що вбачається з протоколу судового засідання, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином (т. 1 а. с. 241, 245).

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 9 серпня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 у даній справі залишено без розгляду (т. 1 а. с. 247).

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд виходив з того, що позивач, будучи належним чином повідомлений про час і місце проведення судового розгляду, в судові засідання 23.07.2019 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи через його неявку було відкладено на 09.08.2019 року, коли в судове засідання, позивач також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Посилання апелянта на систематичну дискримінацію його як споконвічного українця, а також що ухвалою порушено його права, в тому числі, право на правомірну, добросовісну та кваліфіковану діяльність посадових і службових осіб органів державної влади держави Україна, право на сатисфакцію, право на справедливий суд, право на доступ до правосуддя, право на дотримання процесуальних строків, та є фактичною відмовою судді відправляти правосуддя, включаючи і невиконання своїх же ухвал про проведення судово-психологічної експертизи в змові з експертами-психологами, не підтверджуються матеріалами справи та є лише незгодою апелянта з прийнятим рішенням.

Перешкоди доступу до правосуддя позивачу з боку суду відсутні.

Факту невиконання ухвал, постановлених судом першої інстанції, апеляційним судом не виявлено.

Щодо дотримання процесуальних строків розгляду справи слід зазначити наступне.

Критерій «розумного строку», про який йдеться у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є суб`єктивним поняттям, яке може варіюватись в залежності від того, які саме справи розглядаються - цивільні чи кримінальні. Складність справи, підхід органів влади до розгляду конкретної справи, окремі аспекти поведінки заявника, що могли вплинути на продовження строку розгляду, а також певні обставини, які виправдовують більш тривалий строк судового розгляду є тими факторами, які Комісія та Суд беруть до уваги, з`ясовуючи, чи відповідає судова процедура стандартам «розумного строку».

В контексті цивільного судочинства Суд визнав порушення статті 6 у випадках, коли процес розлучення тривав дев`ять років (Бок проти Федеративної Республіки Німеччини (1989)), коли при розгляді справи знадобилось сім років і сім місяців для переходу з суду першого адміністративного рівня до рівня Державної ради (Н. проти Франції (1989)), а також коли остаточне рішення у справі про відшкодування збитків було винесене через шість років та сім місяців ( Невеш і Сільва проти Португалії (1989)). У випадку, коли при розгляді позовів у порядку цивільного судочинства держава встановлює складні і такі, що взаємоперехрещуються, адміністративні та судові механізми, і в результаті цього збільшуються строки розгляду позовів, це може становити порушення пункту 1 статті 6 (Гійємен проти Франції (1997)). Суд не взяв до уваги аргументи уряду стосовно того, що тривалість розгляду справи може бути виправдана політичними обставинами у випадку, коли такі обставини виникли вже через декілька років після початку розгляду справи у суді (Паммель проти Німеччини (1997) та Пробстмайєр проти Німеччини (1997)). Хоч Суд і допускає, що при розгляді цивільної справи держава може допускати більше порушень строків розгляду у порівнянні з розглядом кримінальної справи, однак Суд при цьому послідовно дотримується жорстких стандартів, коли йдеться про справи щодо виплати через суд відшкодувань, яких вимагають особи, що отримали вірус імунодефіциту під час переливання зараженої крові.

У даній справі затягування розгляду справи відбувалось з незалежних від суду першої інстанції обставин (погодження судом строків проведення експертизи, передання виконання ухвали суду про призначення експертизи на виконання іншій експертній установі, клопотання експерта про уточнення поставлених питань та надання матеріалів справи, несплата рахунку за проведення експертизи позивачем, внаслідок чого ухвалу суду було повернуто без виконання, а також неявка позивача у судове засідання без поважних причин).

Крім того, процесуальні строки розгляду справи переривались зупиненням провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки судове рішення правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 9 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 20 листопада 2019 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк