ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1452/18 Номер провадження 22-ц/814/2599/19Головуючий у 1-й інстанції Тимчук Р. І. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Абрамова П.С., Пилипчук Л.І.

розглянувши в апеляційному суді м. Полтаві у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна"

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 18 червня 2019 року, ухвалене суддею Тимчуком Р.І.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Країна", про відшкодування збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням поданих 03.05.2019 року уточнень остаточно просив стягнути з відповідача на його користь заподіяні збитки в результаті вчиненої дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 11 811,00 грн. та судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 18 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», про відшкодування збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою - відмовлено.

З вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилась третя особа ПАТ "Страхова компанія "Країна", оскарживши його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі, третя особа, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, прохає скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову ОСОБА_1 .

Вказує, що ОСОБА_1 погодився з розміром страхового відшкодування в сумі 25500 грн., надавши 18.12.2018 р. страховій компанії власноруч підписану заяву, в якій також не наполягав на проведенні експертизи пошкодженого транспортного засобу, та після виплати страхового відшкодування не матиме претензій до страховика.

На підставі вказаної заяви страховою компанією було перераховано на його користь 25000 грн., оскільки розмір відшкодування зменшено на суму франшизи, яка становить 500 грн. Тому вважають, що він не позбавлений права на стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою безпосередньо з завдавача шкоди ОСОБА_2 на підставі ст. 1194 ЦК України.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

За змістом ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Розгляд даної справи проводиться апеляційним судом в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга залишається без задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 25 березня 2018 року в м. Полтава по вул. Небесної Сотні 124, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «BMW 525», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок якої належний на праві власності ОСОБА_3 автомобіль «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , зазнав механічних пошкоджень.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 24.04.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 6).

Сторони не заперечували, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «BMW 525», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Країна» згідно Полісу № АК/4333937 від 10.05.2017 р., відповідно до якого страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, визначено у сумі 100 000 грн. Франшиза - 500 грн.

Згідно висновку № 3, складеного 12.05.2018 року Полтавським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, на момент огляду складає 36 811,44 грн. (а.с. 7-16).

Страховиком ПАТ «Страхова компанія «Країна»визнано дорожньо-транспортну пригоду від 25.03.2018 року за участю автомобіля «BMW 525», д.н.з. НОМЕР_1 та «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_2 , страховим випадком.

У січні 2019 року ПАТ «СК «Країна» перераховано ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 25 000,00 грн., розмір якого було погоджено між ними.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків, заподіяних в результаті ДТП, у сумі 11811,44 грн., суд першої інстанції вірно виходив із того, що оскільки розмір страхової суми перевищує спричинені позивачу внаслідок ДТП збитки, відповідальність страхувальника ОСОБА_2 перед власником пошкодженого автомобіля в розумінні положень ст. 1194 ЦК України відсутня.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до з п. 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року при розгляді справи №755/18006/15-ц надано правовий висновок про те, що коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість безпосереднього завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

В противному випадку, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, буде суперечити меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Встановивши обставини справи, здійснивши системний аналіз правових норм, що регулюють дані правовідносини, місцевий суд прийшов до висновку про те, що відповідальність страхувальника ОСОБА_2 перед позивачем у розумінні положень ст. 1194 ЦК України не є доведеною, так як ліміт відповідальності за заподіяну майну шкоду згідно полісу № АК/4333937 від 10.05.2017 р. визначено у сумі 100 000 грн., що перевищує спричинені внаслідок ДТП збитки, розмір яких становить 36811,44 грн.

При цьому, обґрунтоване рішення страховика щодо відмови у виплаті іншої частини суми у розмірі 11811,44 грн. відсутнє.

Позивач ОСОБА_1 рішення суду щодо відмови у стягненні з ОСОБА_2 заподіяних збитків в результаті дорожньо-транспортної пригоди не оскаржував. Позовні вимоги до страховика позивачем не пред`являлися.

Повноважень в апеляційного суду на залучення до участі у справі осіб чи заміну неналежного відповідача чинним ЦПК України не передбачено.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «СК «Країна» до уваги колегії суддів не приймаються з огляду на вищенаведене.

Рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі встановлених обставин справи та наданих сторонами доказів. Підстав для його скасування з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, апеляційна скарга залишається колегією суддів без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 18 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді П.С.Абрамов

Л.І.Пилипчук