УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2019 року Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мирошниченка Ю.М.,

за участю секретаря Конівченко Ю.А.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 20.05.2011 року між ОСОБА_2 і ТОВ «Автолідер-2010» було укладено договір комісії № 5927/63 та купівлі-продажу, за яким позивач придбав автомобіль марки ГАЗ 330214, 2006 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 , вантажний, серійний № НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2285 см куб, шасі № НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , двигун НОМЕР_4 .

09.02.2012 року рішенням Апеляційного суду Донецької області визнано недійсними договір комісії та договір купівлі-продажу автомобіля. Зобов`язано ОСОБА_2 повернути позивачу кошти, сплачені за автомобіль в розмірі 40 916,86 грн., а ОСОБА_1 повернути спірний автомобіль ОСОБА_2 , скасовано державну реєстрацію.

19.08.2013 року рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя визнано право власності на 1/2 частину автомобіля ГАЗ 330214 за ОСОБА_3 , в порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_4 .

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 24 липня 2014 року, справа №264/1339/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 з останнього стягнуто 1/2 частину вартості спірного автомобіля, що склала 27 090 грн., які ним сплачені позивачці у повному обсязі.

Натомість рішення Апеляційного суду Донецької області від 09.02.2012 року про визнання недійсними договору комісії та купівлі-продажу автомобіля, яким зобов`язано ОСОБА_2 повернути йому кошти сплачені за автомобіль в розмірі 40916,86 грн. не виконано до теперішнього часу.

Таким чином, сплативши повну вартість автомобіля ОСОБА_2 , а потім ще й половину його вартості дружині останнього, він позбавлений змоги повернути свої кошти, а з іншого боку, у зв`язку із скасуванням реєстрації транспортного засобу, не може користуватися автомобілем, який фактично перебуває у його володінні.

Справа має бути закрита з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 серпня 2017 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль марки «ГАЗ 330214», 2006 року випуску, об`єм двигуна 2285см куб., державний номер НОМЕР_1 , серійний № НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_5 .

Зазначеним рішенням серед іншого встановлено, що 20.05.2011 року між ОСОБА_2 і ТОВ «Автолідер-2010» було укладено договір комісії № 5927/63 та купівлі-продажу, за яким позивач придбав автомобіль 09.02.2012 року рішенням Апеляційного суду Донецької області визнано недійсними договори комісії та договір купівліпродажу автомобіля. Зобов`язано ОСОБА_2 повернути позивачу кошти сплачені за автомобіль в розмірі 40 916 грн. 86 коп., а ОСОБА_1 повернути спірний автомобіль ОСОБА_2 , скасовано його державну реєстрацію.

10.05.2012 року Іллічівським районним судом видано виконавчий лист № 2-2211 про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача 40916 грн. 86 коп., який поданий на виконання до Іллічівського відділу ДВС.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 24 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до позивача стягнуто з ОСОБА_1 1/2 частину вартості спірного автомобіля, яка склала 27090 грн. Рішення набрало законної сили 04.08.2014 року.

18.09.2014 року державним виконавцем Іллічівського ВДВС відкрито виконавче провадження № 44773010. За довідкою роботодавця позивача з його заробітної плати проводиться утримання на користь ОСОБА_3 і станом на 25.01.2016 року було стягнено 4940,84 гривень. Залишок боргу становив 22 419,89 гривень.

18.02.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення стягувачеві виконавчого листа №2-2211 від 10.05.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача вартості автомобіля ГАЗ 330214, д/н НОМЕР_1 , в розмірі 40916 грн. 86 коп.

Отже єдина зміна, яка відбулася у правовідносинах сторін за час, що сплинув від дня ухвалення рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 11 серпня 2017 року про відмову у задоволенні вимоги цього ж позивача до тих же відповідачів щодо того ж предмету, стало повне виконання рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 24 липня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1/2 частини вартості спірного автомобіля, яка склала 27090 грн.

Однак ця обставина не утворює нової підстави для оспорювання позивачем права власності відповідача на автомобіль. Він як і до цього фактично не згодний з наведеними вище рішеннями судів та вдається до власної переоцінки доказів, намагаючись провести ревізію судових рішень у непередбачений законом спосіб. Саме з цього виходив суд, відмовляючи у задоволенні його позову про визнання права власності на предмет спору у цій справі.

На підставі викладеного суд доходить висновку про те, що існує рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, у зв`язку з чим закриває провадження у цій справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

При цьому з приводу заяви позивача щодо суттєвого порушення права його власності в результаті ситуації, яка склалася, суд, зважаючи на важливість принципу правової визначеності в демократичному суспільстві, зауважує, що позивачем обрано неспроможний засіб захисту свого права в даному спорі, який має бути завершений стягненням з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 присуджених йому 40916 грн. 86 коп., а в разі відсутності у нього необхідних коштів, зверненням стягнення на майно боржника, до складу якого належить, зокрема, спірний автомобіль, що повернувся у власність ОСОБА_5 після скасування договору купівлі-продажу.

Керуючись ст. ст. 255, 256, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На ухвалу може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали буде складено 23 серпня 2019 року.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко