КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Головуючий у суді першої інстанції: Корнієнко С.В.

Справа № 362/6192/17

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9338/2019

12 серпня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гаращенко Д.Р., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними та скасування свідоцтва про право на спадщину, договору дарування частині будинку, визнання права власності на частину будинку та земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсними та скасування свідоцтва про право на спадщину, договору дарування частині будинку, визнання права власності на частину будинку та земельної ділянки.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 31 травня 2019 року подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на отримання копії оскаржуваного рішення 14 травня 2019 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 червня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено та поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2019 року. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, відмовлено.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху з наданням апелянту десятиденного строку з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків: сплатити судовий збір у розмірі 4237,50 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали Київського апеляційного суду від 21 червня 2019 року направлялася судом на наявну в матеріалах справи адресу ОСОБА_1 21 червня 2019 року.

Конверт з копією ухвали Київського апеляційного суду від 21 червня 2019 року, що направлявся апелянту, повернувся на адресу суду без вручення із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Статтею 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Жодних повідомлень про зміну місця проживання від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило.

В установлені в ухвалі Київського апеляційного суду від 21 червня 2019 року строки недоліки апеляційної скарги не усунено. Будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 21 червня 2019 року у строки, встановлені судом, від апелянта на адресу суду також не надходило.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 жодним чином не поцікавилась станом свого апеляційного провадження, свої процесуальні обов`язки належно не реалізовувала, вимог ухвали Київського апеляційного суду від 21 червня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху не виконала.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід вважати неподаною та повернути.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню особи з такою скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними та скасування свідоцтва про право на спадщину, договору дарування частині будинку, визнання права власності на частину будинку та земельної ділянки, вважати неподаною та повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя

Київського апеляційного суду Д.Р.Гаращенко