ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року

м. Харків

справа № 757/7568/18-ц

провадження № 22-ц/818/626/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Колтунової А.І.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю: секретаря- Семикрас О.В.,

учасників справи:

представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

представника ТОВ «Українська металургійна компанія» - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, заінтересовані особи: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4, ТОВ «Українська металургійна компанія» про перегляд ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2018 року за нововиявленими обставинами за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2018 року, (постановлену суддею Цвірюком Д.В., в залі суду в м. Харкові),-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2018 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 звернулася до Печерського районного суду м. Києва із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, посилаючись на ті обставини, що 14 грудня 2017 року відкрито виконавче провадження №55393614 з примусового виконання виконавчого листа №638/4258/13-ц, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова від 06 червня 2016 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк») заборгованості за договором №EIVXP 000477 про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки від 10 жовтня 2005 року та Додаткової угоди до нього про встановлення ліміту овердрафту № 4 від 12 березня 2008 року в розмірі 467 512 доларів США 59 центів (що еквівалентно 3 736 828 грн. 13 коп.), заборгованості по Договору 5006712 про відкриття банківського карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 07 квітня 2008 року в розмірі 450 297 євро 93 євроцентів (що еквівалентно 4 740 547 грн. 48 коп.), судового збору в розмірі 1 700 грн. 00 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп.

Боржника зобовязано подати Декларацію про доходи та майно (далі Декларація) за встановленою Інструкцією з організації примусового виконання рішень формою, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (в редакції Наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5) та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Однак боржником рішення суду залишається невиконаним.

Посилаючись на те, що боржник має можливість хоча б частково виконати рішення суду, однак ухиляється від виконання, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 просила встановити тимчасове обмеження у праві виїзду фізичної особи ОСОБА_1 шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 лютого 2018 року подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 задоволено.

Постановлено обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання ним зобовязань за виконавчим провадженням № 55393614.

Постановою апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2018 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 лютого 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2018 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання ним зобовязань за виконавчим провадженням № 55393614. Допущено негайне виконання ухвали суду першої інстанції.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 23 травня 2018 року апеляційні скарги представника ОСОБА_5 - ОСОБА_2 та товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металургійна компанія» - залишено без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2018 року та ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2018 року залишено без змін.

17 липня 2018 року представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2018 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на ті обставини, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 травня 2018 року дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 щодо відкриття виконавчого провадження №4с-/638/179/18 визнані неправомірними та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження №55393614, що відповідно до ст. 423 ЦПК України є підставою для перегляду ухвали за нововиявленими обставинами (а. с. 1-3 т.3).

06 листопада 2018 року від представника товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металургійна компанія» (далі ТОВ «УМК») надійшло клопотання про закриття провадження у справі №757/7568/18-ц за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2018 року як помилково відкритого, посилаючись на ті обставини, що відповідно до розяснень, які містяться в п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2018 року не відноситься до ухвал, якими закінчується розгляд справи, а тому не може бути переглянута за заявою ОСОБА_1

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2018 року клопотання представника ТОВ «УМК» про закриття провадження по справі задоволено.

Провадження у справі за заявою представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, заінтересовані особи: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4, ТОВ «УМК» про перегляд ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2018 року за нововиявленими обставинами закрито.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2018 року по справі №757/7568/18-ц, посилаючись на ті обставини, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

Висновки суду першої інстанції відносно того, що ухвала про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не підлягає перегляду за нововиявленими обставинами зроблені з порушенням вимог ч.1 ст. 423 ЦПК України, судом необґрунтовано враховані розяснення, викладені в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами», оскільки вони були ухвалені до набрання чинності ЦПК України в новій редакції.

В запереченнях на апеляційну скаргу ТОВ «УМК» зазначає, що оскаржуване судове рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримував.

Представник ТОВ «УМК» - ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Зацікавлена особа головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_5 ОСОБА_2, представника ТОВ «УМК» - ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання представника ТОВ «УМК» про закриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2018 року, суд першої інстанції виходив із того, що ухвала суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не відноситься до ухвал, якими закінчено розгляд справи, а тому не може бути переглянута за нововиявленими обставинами, у звязку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

За змістом розяснень, які містяться в пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» зазначено, що відповідно до частини першої статті 361 ЦПК у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ.

У зв'язку із цим такому перегляду підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими рішення було змінено або ухвалено нове рішення.

Ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є:

- ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду;

- ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду.

У зв'язку з нововиявленими обставинами може бути переглянуто чи змінено судовий наказ, який набрав законної сили.

Ухвала про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України приймається судом у відповідності до вимог статті 441 ЦПК України, зазначена норма закону відноситься до Розділу VI ЦПК України «Процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)».

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ухвала про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України постановлена судом у виконання судового рішення, яке набуло чинності, у звязку з чим не є предметом перегляду за нововиявленими обставинами згідно з ч.1 ст. 423 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвалою про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України закінчується розгляд справи, а посилання суду на розяснення, які містяться в п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» не є правильними, оскільки ст. 377-1 ЦПК України в редакції, діючій на час прийняття зазначеної постанови, не передбачала форми процесуального документу, який ухвалюється судом при розгляді подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, не заслуговують на увагу, оскільки, як зазначалося вище, обмеження у тимчасовому виїзді за межі України відносяться до заходів виконання рішень суду та не є предметом перегляду за нововиявленими обставинами.

Стаття 441 ЦПК України, в редакції, яка діяла на час ухвалення судового рішення про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, також регламентує виконання судового рішення, тобто ухвала суду не може бути переглянута за нововиявленими обставинами.

Отже, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, у звязку з чим правові підстави для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 367, 368, 372, п.1 ч.1 ст. 374, ст. 375,ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384, ст. 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10 січня 2019 року.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: С.С. Кругова

ОСОБА_6