Справа № 130/380/19
Провадження № 22-ц/801/1768/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вернік В. М.
Доповідач:Марчук В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 рокуСправа № 130/380/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючої: Марчук B.C.,

суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.

секретар : Шевчук К.І.,

за участю: позивачки та її представника - адвоката Білозора О.Л., третьої особи - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу № 130/380/19 за позовом ОСОБА_2 до Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 та Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03 червня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Верніка В.М. в залі суду в 11.37 год., повне судове рішення складене 13.06.2019 року,

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулась у Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області з вказаним позовом. Вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мачуха позивача - ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на земельну частку (пай) площею 3,4984 га; номер земельної ділянки 68, яка розташована на території Людавської сільської ради Жмеринського району Вінницької області. Спадкоємців першої черги та осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_3 немає, а батько позивача - ОСОБА_4 , з яким проживала ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначила, що з дитинства ОСОБА_2 проживала однією сім`єю зі своїм батьком ОСОБА_4 та своєю мачухою ОСОБА_3 , яка ставилася до позивача, як до рідної дочки, так як своїх дітей не мала.

За життя 02.08.1997 року ОСОБА_3 вчинила договір дарування, відповідно до якого подарувала позивачу ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 .

Оформити спадщину в нотаріальній конторі після смерті ОСОБА_3 на земельну частку (пай) площею 3,4984 га, номер земельної ділянки НОМЕР_1 , що розташована на території Людавської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, позивач не може по тій причині, що відсутні документи, які підтверджують юридичний факт її проживання зі спадкодавицею ОСОБА_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Також спадкодавець ОСОБА_3 не отримувала правовстановлюючі документи на спадкову земельну ділянку.

Починаючи з лютого місяця 2004 року, позивач постійно проживала без реєстрації зі своєю мачухою ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , до дня її смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у тому числі на день її смерті; вели з нею спільне господарство. Після смерті ОСОБА_3 , позивач здійснила її поховання.

Враховуючи зазначене, з метою оформлення спадщини, позивач змушена в судовому порядку захищати власні права. Просила встановити факт, що вона - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала в АДРЕСА_1 , із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини та постійно проживала із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме в період з лютого 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 включно; визнати за ОСОБА_5 право в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну частку (пай), що складається з земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 3,4984 га, розташованої на території Людавської сільської ради Жмеринського району, шо на підставі розпорядження голови Жмеринської районної державної адміністрації від 10.06.2011 року №277 рахується за ОСОБА_3 (а.с.7-11,39-43).

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03.06.2019 року у задоволенні позову відмовлено через безпідставність та недоведеність позовних вимог.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку, як незаконне, необґрунтоване, постановлене з порушенням норм матеріального права, при неповному з`ясуванню обставин, що мають значення для справи, та невідповідності висновків викладених у рішенні, фактичним обставинам справи. Просила суд рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03.06.2019 року скасувати ту ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення, пославшись на перебування позивача у зареєстрованому шлюбі, дійшов передчасного та помилкового висновку про недоведеність факту проживання позивача однією сім`єю з ОСОБА_3 , при цьому, залишивши поза увагою, що наявність зареєстрованого шлюбу важлива лише для з`ясування факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки, які перебувають у фактичних сімейних відносинах, і не має значення для інших випадків.

Крім того, апелянт зазначає, що судом не надано належної оцінки доказам при ухваленні рішення, а саме: довідці Браїлівської селищної ради №3028 від 27.09.2018 року, відповідно до якої ОСОБА_2 проживала з ОСОБА_3 без реєстрації в період з лютого 2004 року до дня смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та вели з нею спільне господарство; акту підтвердження спільного проживання від 27.09.2018 року, затвердженого селищним головою Браїлівської селищної ради; факту поховання позивачем своєї мачухи ОСОБА_3 .

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно частин першої - п`ятої ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

В ході розгляду справи встановлено наступні обставини.

З копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.17), свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.18) та свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 (а.с.44) вбачається, що позивач є дочкою ОСОБА_4 ..

Батько позивача - ОСОБА_4 , з яким проживала ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.18).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мачуха позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.16).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на земельну частку (пай) площею 3,4984 га, номер земельної ділянки НОМЕР_1 , що розташована на території Людавської сільської ради Жмеринського району Вінницької області (а.с.19).

Відповідно до позовної заяви, спадкоємців першої черги та осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_3 немає. Ці обставини нічим т аніким не спростовані.

Також, встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 позивач ОСОБА_2 03.11.1982 року уклала шлюб з ОСОБА_1 (а/с44).

Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню до цих правовідносин; оцінюючи у сукупності, надані позивачем докази, дійшов правильного висновку про те, що вони не є достатніми для задоволення позову.

Суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги доводи позивача щодо проживання ОСОБА_2 однією сім`єю із ОСОБА_3 , оскільки вони спростовуються поясненнями, як самої позивачки ОСОБА_2 , так і поясненнями свідків в судовому засіданні про те, що позивач з 03.11.1982 року і по день смерті ОСОБА_3 перебувала з ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі. Перебування позивачки у шлюбі з ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про шлюб на а/с 44. Даний шлюб, як і обставини, що позивачка у період з 04.11.1988 року по 13 жовтня 2010 року разом зі своїм чоловіком ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а з 27.10.2010 року і на час ухвалення судового рішення - по АДРЕСА_3, виключають спільне проживання позивачки зі спадкодавцем, ведення спільного побуту з ОСОБА_3 .

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні оцінив, як покази свідків

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 так і письмові докази на а/с19-31 і дійшов до правильного висновку, що ці докази не доводять обставин проживання однією сім`єю позивачки зі спадкодавицею у вказаний ОСОБА_2 період часу. Доводи ж апеляційної скарги зводяться до переоцінки даних доказів на свою користь. Вони не беруться до уваги, оскільки всі вони, в тому числі і довідка Браїлівської селищної ради Жмеринського району за № 3028 від 27.09.2018 року на а/с21, і Акт підтвердження спільного проживання від 27.09.2018 року на а/с 22, і Довідка виконкому Браїлівської селищної ради Жмеринського району №4171 від 21.11.2018 року на а/с23, видані через дев`ять років після смерті ОСОБА_3 і у них відсутні посилання на джерела про викладені у вказаних письмових доказах обставини, а отже вони не є достовірними у розумінні ст. 79 ЦПК України.

З огляду на встановлені обставини, судом першої інстанції правильно визначено, що з урахуванням недоведеності факту проживання позивача однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_3 не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, оспорюване нею право на земельну частку (пай), не може бути визнане, а тому правомірно відмовлено і у задоволенні цієї позовної вимоги.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовує рішення суду, тому, в силу ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03 червня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21 серпня 2019 року.

Судді/підписи/

Згідно з оригіналом

суддя-доповідач: В.С. Марчук