КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження 22-ц/824/8941/2019 доповідач: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого Сліпченка О.І., суддів Сержанюка А.С., Сушко Л.П.

за участю секретаря: Ярмак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровськогорайонного суду міста Києва від 27 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулась з вищевказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що з 01 березня 2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 09 листопада 2009 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва було розірвано, внаслідок чого позивач змінила прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ».

Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем.

09 листопада 2009 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_5 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000грн.

Зазначала, що з дня прийняття рішення про стягнення аліментів по теперішній час збільшився розмір мінімальної заробітної плати та прожитковий мінімум на неповнолітніх дітей відповідного віку, тому на даний час існує об`єктивна потреба у збільшенні розміру аліментів, оскільки визначений рішенням суду розмір аліментів не забезпечує нормального розвитку дитини, нормального харчування, придбання необхідних речей для побутових потреб дитини.

З 2015 року по 2018 рік неповнолітня донька відвідує гурток з вивчення англійської мови та танців. З 01 по 18 червня 2018 року донька перебувала у Дитячомуоздоровчомукомплексі «Антей», вартість путівки становить 7 250,00 грн. Крім того, 16 квітня 2018 року позивачембулосплаченогрошовікошти у розмірі 1500,00 грн. за лікування зубів неповнолітньої доньки.

Просила змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 09 листопада 2009 року, з твердої грошової суми у розмірі 1000,00 грн. на тверду грошову суму у розмірі 2 500,00 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача додаткові витрати на лікування, відпочинок, вивчення англійської мови в групі та навчання танців у розмірі 19 305,00 грн.

Рішенням Дніпровськогорайонного суду містаКиєвавід27 листопада 2018 рокупозовні вимоги задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2009 року, з ОСОБА_1 , визначивши їх у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500,00 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 витрати пов`язані з лікуванням неповнолітньої дитини в розмірі 750 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням в частині збільшення розміру аліментів, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовано тим, що місцевий суд неповно з`ясував обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права та допустився порушення норм процесуального права.

Апелянт зауважує, що позивач жодним чином не обґрунтовує суму аліментів та не вказує обставин, які б могли слугувати підставою для їх збільшення.

Крім того, зазначає, що його матеріальне становище погіршилось та змінився його сімейних стан, також відповідач утримує свого малолітнього сина.

Вважає, що сплачує достатній рівень аліментів, який відповідає принципу рівності участі кожного з батьків у утриманні своєї дитини.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 погоджується з рішенням суду першої інстанції та зазначає, що розміру її доходів не вистачає для повноцінного утримання доньки.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_9 , відповідач та його представник ОСОБА_10 підтримали свої позиції.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами;

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів

3) показань свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Задовольняючи позов в частині збільшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано докази погіршення її матеріального стану, що унеможливлює забезпечення гармонійний розвиток дитини.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що З 01 березня 2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 09 листопада 2009 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва було розірвано.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_5 , яка проживає з позивачем (а.с. 13).

09 листопада 2009 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_5 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. (а.с. 16-17).

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення(ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Зі змісту ст.ст.181, 192 СК Українивбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Згідно з рекомендаціями п.п. 3, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановлено що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З огляду на вищезазначене судом першої інстанції при вирішенні питання щодо збільшення розміру аліментів повинно було бути враховано, зміни матеріального та сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я.

Але суд першої інстанції не врахував того, що матеріальний стан відповідача не покращився, не врахував сімейний стан відповідача, наявність на утриманні інших осіб.

Доводи суду першої інстанції відносно, того, що розмір аліментів які сплачує відповідач не достатній в повному обсязі для забезпечення умов повноцінного розвитку дитини, колегія суддів вважає, помилковим, оскільки у забезпеченні умов повноцінного розвитку дитини повинні приймати участь обоє батьків.

У разі виникнення додаткових витрат які встановлені законом, позивач має реалізувати своє право у спосіб встановлений законом.

Висновок суду щодо стягнення аліментів у сумі 2500 грн. є помилковим, оскільки не підтверджується належними доказами.

Апеляційним судом не встановлено обставин які надають можливість збільшити розмір аліментів, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження підстав, які б могли бути враховані при збільшенні їх розміру, а тому позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів є необґрунтованими.

Відповідно п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З огляду на зазначене та те, що ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Позовні вимоги в частині стягнення матеріальної допомоги на лікування неповнолітньої дитини підлягають задоволенню на підставі ст. 185 Сімейного Кодексу,додаткові витрати на відпочинок, додаткові витрати на вивчення англійської мови в групі, додаткові витрати на танці не підлягають задоволенню, оскільки, як вірно було зазначено місцевим судом є не доведеними та не ґрунтуються на законі.

Зазначене сторонами не оскаржувалось та не спростовувалось.

З урахуванням викладеного колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з постановленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 376, 381, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткові витрати, пов`язані з лікуванням неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) грн. 00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: