ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7838/19 Справа № 185/9151/18 Суддя у 1-й інстанції - Врона А. О. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заробітної плати, середньомісячного заробітку за час затримки заробітної плати, компенсації за час невикористаної відпустки, сум компенсації страти частини заробітної плати, вихідної допомоги та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2018 року представник позивача - ОСОБА_2 надіслала на адресу суду засобами поштового зв`язку позовну заяву до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", в якій просить суд стягнути з ПАТ "Укрзалізниця" на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за період січень-травень 2016 року, липень-серпень 2016 року, а також березень-липень 2017 року у розмірі 50648,97 грн, стягнути з ПАТ "Укрзалізниця" на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час затримки заробітної плати за період січень-травень 2016 року, липень-серпень 2016 року, а також березень-липень 2017 року у розмірі 173118,65 грн, стягнути з ПАТ "Укрзалізниця" на користь ОСОБА_1 компенсацію за час невикористаної відпустки у розмірі 4463,84 грн, стягнути з ПАТ "Укрзалізниця" на користь ОСОБА_1 суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати за період січень-травень 2016 року, липень-серпень 2016 року, а також березень-липень 2017 року у розмірі 10431,15 грн, стягнути з ПАТ "Укрзалізниця" на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу, що виплачується при звільненні на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України у розмірі 6137,78 грн, стягнути з ПАТ "Укрзалізниця" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з ДП "Донецька залізниця". 17 липня 2017 року наказом від 14 липня 2017 року №11103/ДН-ОС її було звільнено на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності штату. Утім, всупереч вимогам Закону з нею не було проведено остаточний розрахунок. Так, починаючи з січня 2016 року ДП "Донецька залізниця" перестала виплачувати працівникам заробітну плату, хоча ті продовжували працювати і виконувати свої трудові обов`язки. 11 серпня 2016 року її було прийнято провідним інженером сектору організації комерційної роботи та умов перевезень комерційного відділу "Донецької дирекції залізничних перевезень" Регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця". Утім на момент переведення і по сьогоднішній день остаточний розрахунок з нею проведено не було. Починаючи з квітня 2017 року Регіональна філія "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" знов припинила здійснювати виплату заробітної плати працівникам. Спочатку причини невиплати працівникам не пояснювались, а згодом наказом від 28 квітня 2017 року № 646-НВ-1 було схвалено рішення щодо вилучення зі складу останнього структурного підрозділу "Донецької дирекції залізничних перевезень" та виробничих підрозділів, що йому підпорядковані, а також про скорочення чисельності штату зазначених структурних підрозділів. Як результат, 17 липня 2017 року ОСОБА_1 було звільнено на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України. Проте всупереч вимогам чинного законодавства, остаточний розрахунок у день звільнення здійснено не було - не була виплачена заробітна плата за період березень-липень 2017 року, заборгованість по заробітній платі за 2016 рік, а також вихідна допомога у розмірі середньомісячного заробітку, що передбачена ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2019 року позов задоволено частково та ухвалено стягнути з АТ "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за періоди з січня 2016 року по травень 2016 року, з липня 2016 року по серпень 2016 року, з березня 2017 року по липень 2017 року у розмірі 47998 грн. 29 коп. (з цих сум податки та інші обов`язкові платежі не утримані); стягнути з АТ "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 компенсацію за час невикористаної відпустки у розмірі 4463 грн. 84 коп.(з цієї суми податки та інші обов`язкові платежі не утримані); стягнути з АТ "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушення термінів її виплати у розмірі 8463 грн. 04 коп.(з цієї суми податки та інші обов`язкові платежі не утримані); стягнути з АТ "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу, що виплачується при звільненні, у розмірі 6137 грн. 78 коп. (з цієї суми податки та інші обов`язкові платежі не утримані); в задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено; вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги в задоволеній частині є доведеними.

В апеляційній скарзі АТ «Українська залізниця» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволення позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала з відповідачем у трудових відносинах з 11 серпня 2016 року, працювала провідним інженером сектору організації комерційної роботи та умов перевезень комерційного відділу Структурного підрозділу "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" (а.с.13-15). Факт перебування позивача у трудових відносинах зі структурним підрозділом Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" відповідач не заперечував.

Наказом (розпорядженням) начальника Структурного підрозділу "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" від 14 липня 2017 року № 11103/ДН-ОС ОСОБА_1 звільнено 17 липня 2017 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату з виплатою одноразової грошової допомоги у розмірі середньомісячного заробітку, компенсацією за 16 днів відпустки (а.с. 27). Будь-які заперечення щодо наданої позивачем суду на підтвердження своїх позовних вимог копії наказу від 14 липня 2017 року № 11103/ДН-ОС про припинення трудового договору відповідачем у відзиві на позовну заяву не зазначені, тобто він відповідачем не оспорюється.

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд виходив з того, що позивач до 17 липня 2017 року знаходилась з регіональною філією "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" у трудових відносинах, при звільненні позивачу за періоди з січня 2016 року по травень 2016 року, з липня 2016 року по серпень 2016 року, з березня 2017 року по липень 2017 року не була виплачена заробітна плата в повному обсязі, вимоги позивача про стягнення невиплаченої заробітної плати з відповідача є такими, що підлягають задоволенню.

Суми нарахованої, але не виплаченої позивачу заробітної плати підтверджуються розрахунками заробітної плати за березень-травень 2017, зробленими ВП ШЧ Донецьк СП «ДДЗП» філії «Донецька залізниця» ПАТ УЗ (а.с.20-22), а саме: -за березень 2017 року 5269,99 грн., -за квітень 2017 року 5584,02 грн., -за травень 2017 року 369,36 грн.

Загальна сума нарахованої, але не виплаченої позивачу заробітної плати з урахуванням сплаченої заборгованості за березень 2017 в сумі 2992,53 грн., складає 8230,84 грн., але позивач просить стягнути суму заборгованості в розмірі 8223,37грн., тому з урахуванням ст.13 ЦПК України, сума в межах заявлених позовних вимоги і підлягає стягненню з відповідача.

Згідно наказу від 14 липня 2017 року №11103/ДН-ОС про припинення трудового договору позивач має право на виплату одноразової грошової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку (а.с.27).

Враховуючи, що позивач з 20 березня 2017 року у зв`язку із простоєм не працювала та за нею заробіток відповідно до ст. 113 КЗпП України зберігався частково - у розмірі 2/3 тарифної ставки, період простою з 20 березня 2017 року по 30 червня 2017 року виключається з розрахункового періоду.

З липня 2016 року по 20 березня 2017 року позивач отримала заробітну плати в загальному розмірі 50725,29 грн (липень 2016 року - 4271,72 грн, серпень 2016 року - 1680,35 грн, вересень 2016 року - 6554,12 грн, жовтень 2016 року - 6333,55 грн, листопад 2016 року - 6707,20 грн, грудень 2016 року - 6978,52 грн, січень 2017 року - 6436,29 грн, лютий 2017 року - 8791,10 грн, 01 березня 2017 року - 19 березня 2017 року включно - 2972,44 грн), виходячи з індивідуальних відомостей про застраховану особу, позивача, з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, архівної довідки від 26.04.2017 року №2023-5/21-Б, яка складена Структурним підрозділом "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця", відомостей про заробітну плату позивача за березень 2017 року, виходячи з 79 відпрацьованих робочих годин до встановлення простою, які містяться в розрахунку оплати середньої заробітної плати (а.с.30-32,65). З липня 2016 року по 20 березня 2017 року кількість робочих днів позивача склала 181 день.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, звертаючись до суду з позовом до ПАТ «Українська залізниця», позивач посилався на те, що ПАТ «Українська залізниця» є правонаступником ДП «Донецька залізниця», а тому має виконати усі зобов`язання ДП «Донецька залізниця».

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Аналіз наведеної норми права дає підстави вважати, що належним відповідачем у справі є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою працівником укладений трудовий договір.

Відповідно до записів в трудовій книжці ОСОБА_1 з серпня 1995 позивач перебувала у трудових відносинах з ДП «Донецька залізниця». 17 липня 2017 року ОСОБА_1 була звільнена на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності штату.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ДП «Донецька залізниця» () знаходиться за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Артема, 68, та з 25 листопада 2014 року перебуває в стані припинення.

Відповідно до частини першої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно з положеннями статті 107 ЦК України, якою закріплено порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення, після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу). Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

Відповідно до положень статті 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Моментом переходу прав до правонаступника юридичної особи вважається дата внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців в порядку, передбаченому статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», тобто запису про припинення юридичної особи.

Отже, відповідно до цивільного законодавства при реорганізації (злитті) юридичних осіб перехід прав і обов`язків до новоутвореної юридичної особи відбувається на підставі передавального акту, в якому про це має бути зазначено, а правонаступництво вважається здійсненим з моменту виключення юридичної особи попередника з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Оскільки немає завершення процесу припинення і відповідний запис до Єдиного державного реєстру не внесено, ДП «Донецька залізниця» залишається юридичною особою, яка продовжує самостійно нести відповідальність за договірними та позадоговірними зобов`язаннями, що виникли за його участі.

Отже, усі обов`язки щодо заборгованості по заробітній платі перед позивачем має нести ДП «Донецька залізниця» як роботодавець.

Зі Статуту ПАТ «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України» від 02 вересня 2015 року № 735, вбачається, що ПАТ «Українська залізниця» є юридичною особою, що утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (пункт 1). Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту» (пункт 2).

Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» визначені правові, економічні та організаційні особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100 відсотків акцій якого належать державі (далі - товариство).

Згідно зі статтею 2 вказаного Закону утворення товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до частини шостої статті 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Постанова), прийнятою відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», вирішено утворити ПАТ «Українська залізниця» на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, у тому числі на базі ДП «Донецька залізниця» згідно з додатком № 1.

За змістом пунктів 4 і 5 Постанови проведенню реорганізації (злиття) має передувати проведення інвентаризації майна підприємств, що реорганізуються (зливаються) та складання актів інвентаризації майна, після чого мають складатися та затверджуватися передавальні акти майна та зведені акти майна, що вносяться статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця».

Між ДП «Донецька залізниця» та ПАТ «Українська залізниця» відсутній передавальний акт, який би підтверджував перехід від ДП «Донецька залізниця» всіх прав, активів, зобов`язань і боргів в статутний капітал ПАТ «Українська залізниця».

Пунктами 4, 5 Постанови визначено, що майно (активи, власний капітал та зобов`язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (далі - майно), не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до цього пункту, а відображається в балансі (крім зобов`язань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів від 12 листопада 2014 року № 604.

У пункті 1 частини другої 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року № 604 «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції» передбачено, що під час проведення інвентаризації та оцінки майна: необхідно сформувати окремі акти обліку активів, власного капіталу і зобов`язань державних підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, за даними фінансової звітності за видами активів, власного капіталу та зобов`язань у розрізі статей балансу на останню дату, на яку надавалася фінансова звітність; сформувати окремі акти обліку активів, які розміщені на тимчасово окупованій території і обліковуються на балансах підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на іншій території України.

Пунктом 2 частини другої вказаної Постанови передбачено, що після завершення тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та завершення проведення антитерористичної операції провести інвентаризацію та оцінку майна і за результатами подати пропозиції щодо зміни статутного капіталу ПАТ «Українська залізниця» згідно із законодавством.

Згідно із статтею 1 Закону України від 02 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань міститься інформація про те, що ДП «Донецька залізниця» перебуває у стані припинення, проте запису про припинення у Реєстрі немає. Крім того, в Реєстрі містяться дані про юридичних осіб, правонаступником яких є ПАТ «Українська залізниця», серед яких зазначено ДП «Донецька залізниця». Водночас у цьому Реєстрі наведено інформацію що правонаступництво ПАТ «Українська залізниця» щодо ДП «Донецька залізниця» настає згідно з Постановою № 604 після внесення майна до статутного капіталу правонаступника.

Із комплексного аналізу зазначених норм права можна дійти висновку, що Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» визначено особливості утворення ПАТ «Українська залізниця», на виконання якого Кабінет Міністрів України прийняв відповідні нормативно-правові акти.

Зважаючи на викладене, питання правонаступництва ПАТ «Українська залізниця» стосовно ДП «Донецька залізниця» визначається спеціальним законом та прийнятими на його виконання постановами № 200 та № 604, які пов`язують перехід прав і обов`язків ДП «Донецька залізниця» до ПАТ «Українська залізниця» з інвентаризацією, складанням передавального акту та внесенням майна до статутного капіталу правонаступника. Оскільки до теперішнього часу інвентаризація, складання передавального акту та внесення майна до статутного капіталу правонаступника не відбулося, висновок щодо покладення відповідальності на ПАТ «Українська залізниця» є передчасним.

З огляду на вище зазначене, колегія суддів дійшла висновків, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог оскільки позивач звернувся з вимогами до неналежного відповідача.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця" - задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2019 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заробітної плати, середньомісячного заробітку за час затримки заробітної плати, компенсації за час невикористаної відпустки, сум компенсації страти частини заробітної плати, вихідної допомоги та моральної шкоди - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко