У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

20 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 2-714/11

провадження № 61-6995 ск 19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21 листопада 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 березня 2019 року в справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,

В с т а н о в и в:

У серпні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до Автозаводського районного суду м. Кременчука із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заява мотивована, тим, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05 травня 2011 року у справі № 2-714/11, зміненого рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 04 січня 2012 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру вартістю 202 000,00 грн., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») про стягнення боргу по договору про надання споживчого кредиту № 0 від 08 листопада 2007 року, що станом на 13 вересня 2010 року становить 260 634,93 грн., та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн.

На виконання рішень судів, 20 березня 2012 року Автозаводським районним судом м. Кременчука представнику ПАТ «УкрСиббанк» видано чотири виконавчі документи.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі і за договором про надання споживчого кредиту від 08 листопада 2007 року, № 0, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» отримало всі права та обов`язки кредитора по даному договору.

Під час здійснення процедури ліквідації Акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - АТ «Дельта Банк»), 03 березня 2015 року АТ «Дельта Банк» визнано неплатоспроможним, запроваджено тимчасову адміністрацію та в подальшому прийнято рішення про початок процедури ліквідації, що стало підставою великої завантаженості в роботі працівників заявника, зокрема, працівників юридичного відділу. У зв`язку із цим, виконавчі документи до виконання передані не були і рішення суду є невиконаним та відповідно стягувачем пропущено строк для їх пред`явлення до виконання.

Ураховуючи наведені обставини, ПАТ «Дельта Банк» просив суд замінити первісного стягувача ПАТ «УкрСиббанк» у виконавчому провадженні щодо виконання судових рішень у цивільній справі № 2-714/11 на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк» та поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчих документів у цивільній справі № 2-714/11.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21 листопада 2018 року заяву ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні та поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання задоволено частково: замінено сторону виконавчого провадження з виконання рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 травня 2011 року, зміненого частково рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 04 січня 2012 року в цивільній справі № 2-714/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк»; в іншій частині заявлених вимог відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 06 березня 2019 року апеляційні скарги ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21 листопада 2018 року залишено без змін.

19 червня 2019 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21 листопада 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 березня 2019 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21 листопада 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 березня 2019 року в частині вимог про заміну сторони у виконавчому провадженні та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні заявлених вимог.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій, задовольняючи заяву ПАТ «Дельта Банк» в частині вимог про заміну сторони у виконавчому проваджені, не встановили фактичних обставин справи щодо підтвердження правонаступництва внаслідок укладення договору купівлі-продажу прав вимоги по відповідному договору про надання споживчого кредиту, який було укладено між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», оскільки не дослідили оригінал відповідного договору та оригінали виконавчих документів, а також суди помилково не врахували, що заміна сторони виконавчого провадження може мати місце лише у разі відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 15 липня 2019 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги до 15 серпня 2019 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, зокрема, для надання належним чином оформленої касаційної скарги та доказів оплати судового збору в розмірі 384,20 грн.

На виконання вимог указаної вище ухвали, у встановлений суддею строк, ОСОБА_1 надіслала матеріали на усунення недоліків.

У статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Указану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження, та ОСОБА_1 порушує клопотання про поновлення цього строку з посиланням на те, що вперше касаційну скаргу вона надіслала у встановлений ЦПК України строк, однак ухвалою Верховного Суду від 15 травня 2019 року їй повернуто касаційну скаргу у зв`язку із неусуненням недоліків, оскільки вона у цей період часу перебувала на стаціонарному лікуванні, що підтверджується медичними документами. 19 червня 2019 року заявник повторно звернулася до Верховного Суду із даною касаційною скаргою та просить суд врахувати вказані обставини, визнати їх поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження та поновити строк на касаційне оскарження.

На підтвердження перебування на стаціонарному лікуванні у відповідний період часу, заявник надає засвідчену копію виписки № 1424 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 та оригінал довідки від 18 червня 2019 року № 492 із Комунального підприємства «Кременчуцький обласний онкологічний диспансер Полтавської обласної ради», у якій зазначено, що ОСОБА_1 знаходилася на диспансерному обліку у цьому закладі з 09 квітня 2019 року до 18 червня 2019 року, оскільки потребувала післяопераційного лікування.

Таким чином, наведені підстави та обставини вказують на відсутність зловживань ОСОБА_1 її процесуальними правами та, відповідно, вказують на поважність причин пропуску строку для подання касаційної скарги.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявленого клопотання.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження у зв`язку із наступним.

Відповідно до положень статті 124, пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої та п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У частині п`ятій статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Задовольняючи заяву ПАТ «Дельта Банк» у частині заміни сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, обґрунтовано встановив, що до заявника перейшло право вимоги, яке виникло із договору про надання споживчого кредиту від 08 листопада 2007 року, № 0, та правильно врахували, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, що є підставою, передбаченою частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», для заміни стягувача у виконавчому провадженні.

За таких обставин, суди дійшли обґрунтованого висновку про задоволення заяви ПАТ «Дельта Банк», замінивши стягувача ПАТ «УкрСиббанк» щодо боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , оскільки звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Дані висновки також відповідають правовому висновку, який викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Доводи касаційної скарги про недоведеність правонаступництва у зв`язку із недослідженням судами оригіналів виконавчих документів та договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, який укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» і на підставі якого останній отримав права та обов`язки кредитора по договору про надання споживчого кредиту від 08 листопада 2007 року, № 0, є безпідставними та спростовуються змістом оскаржуваних судових рішень.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до частини шостої статті 95 ЦПК України в разі відсутності в матеріалах справи оригіналу відповідного доказу та наявності сумніву в сторони щодо відповідності копії такого доказу оригіналу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи його оригінал.

Однак, до матеріалів касаційної скарги не додано доказів на підтвердження того, що судами ставилися під сумнів існування відповідного договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, зокрема, за договором про надання споживчого кредиту від 08 листопада 2007 року, № 0, а також доказів звернення заявника до судів першої та апеляційної інстанцій із клопотаннями про витребування та дослідження оригіналів цих документів і отримання нею безпідставних відмов у задоволенні її клопотань.

Доводи касаційної скарги про відсутність підстав для заміни сторони виконавчого провадження у зв`язку з відсутністю відкритих виконавчих проваджень є необгрнутованими та спростовуються частиною п`ятою статті 442 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги та доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наслідки розгляду такої скарги не мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21 листопада 2018 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 06 березня 2019 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21 листопада 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 березня 2019 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні, поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Ігнатенко

В. С. Жданова

В. О. Кузнецов