Справа № 199/9868/18
(2-о/199/34/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

12 листопада 2019 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

за участю секретаря Перетятько А.В.,

за участі заявника ОСОБА_1 та представника заявника адвоката Самка О.І., представника заінтересованої особи Стахової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , де заінтересована особа Амур-Нижньодніпровський районний відділ в місті Дніпро Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданою заявою в останній заявлено вимогу про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р. Подана в порядку окремого провадження заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Білібіно Магаданської області РСФСР. Прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 вона змінила після укладання шлюбу з ОСОБА_4 . У 1989 році заявник з матір`ю переїхала на постійне місце проживання до м. Дніпро, спочатку оселившись у бабусі та дідуся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , за цією заявник з матір`ю мешкала без реєстрації місця проживання.

У 1990 р. вони переїхали за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкали без реєстрації місця проживання; бабуся була зареєстрована цією адресою з 1990 р. по 2006 р., а дідусь з 1990 р. по теперішній час. У 1991 р. заявник з матір`ю переїхала за адресою: АДРЕСА_3 .

За цією адресою вона постійно проживала з 1990 р. по 1994 р.

Лише з 1996 р. наявні відомості про реєстрацію заявника з даних картотеки з питань реєстрації фізичних осіб за адресою: АДРЕСА_4 ; на момент набуття Україною Незалежності (24 серпня 1991 року) на реєстраційному обліку заявник не перебувала, проте, територію України не залишала та іншого громадянства не набувала. По досягненні нею 16 років Індустріальним РВ у місті Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області було видано паспорт громадянина України; у 2012 році у зв`язку з укладенням шлюбу та зміною прізвища нею було отримано новий паспорт громадянина України.

Встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р. необхідно для того, щоб син заявника ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримав паспорт громадянина України по досягненню чотирнадцятирічного віку: в ході перевірки було встановлено, що відомості щодо набуття ОСОБА_1 громадянства не підтверджуються документально (копія листа Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області Амур-Нижньодніпровського районного відділу в місті Дніпрі № 1310-20/6645 від 19.09.2018 р.).

Заінтересована особа заперечувала проти задоволення заяви повністю, в обґрунтування заперечень посилалася на те, що заявниця не змогла надати зазначених відомостей, що підтверджують її громадянство.

Під час перевірки належності до громадянства України гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки с. Балібіно Магаданської області Російської Федерації, яка зверталась до Амур-Нижньодніпровського територіального підрозділу ДМС України в Дніпропетровській області з питання набуття громадянства України її дитиною ОСОБА_7 , не було документально підтверджено документально факт її постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 р., тому неможливо визначити остаточно її належність до громадянства України.

Належність до громадянства України визначена в ст. 3 Закону України «Про громадянство України.

У зв`язку з тим, що заявниця станом на 24.08.1991 р. була неповнолітня, та процедура реєстрації постійного місця проживання неповнолітніх дітей на той час була необов`язкова, для визначення належності до громадянства України ОСОБА_9 необхідно встановити факт постійного проживання на території України її матері або батька.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що проживала станом на 24.08.1991 р. на території України разом з матір`ю за адресою АДРЕСА_3 , згідно довідки виданої відділом з соціальних питань Підгородненської міської ради. Втім, не було надано оригіналу або завіреної копії домової книги, де має місце проставлення штампів та службових відміток, на підставі яких складається довідка. На переконання заяінтерсованої особи доцільно залучити до розгляду справи свідків: матір та сусідів, які проживали поблизу, та долучити до позовної заяви трудову книжку матері заявниці, де можливо буде підтверджено факт працевлаштування на підприємствах, що розташовані на території України.

Належність до громадянства України неповнолітньої особи станом на 24.08.1991р., визначається статусом належності до громадянства України її батьків.

Оформлений перший паспорт у 2001 р. заявниці на дошлюбне прізвище ОСОБА_10 , на переконання представника заінтересованої собори, міг бути виданий в супереч ст. 3 Закону України «Про громадянство України» та п. 13 розділу II «Положення про паспорт громадянина України». Для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35x45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

Якщо паспорт оформлений без перевірки законних підстав, відповідальність за це несе співробітник, який приймав рішення про оформлення паспорту. В разі встановлення факту, що паспорт видано безпідставно, проводиться службова перевірка та паспорт визнається таким, що виданий з порушенням вимог законодавства та підлягає вилученню.

З метою встановлення належності до громадянства України та встановленням факту документування паспортом громадянина України на законних підставах, на переконання представника заінтересованої особи, ОСОБА_1 необхідно було надати відомості, що підтверджуються документально (карточка прописка або домова книга) про факт проживання на території України станом на 24.08.1991 р.

Судом на підставі паспорта громадянина України, виданого 17.10.2012 р. Індустріальним РВ у м. Дніпропетровську ГУДМС України в Дніпропетровській області, встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Білібіно Магаданської області (а.с. 7).

Місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за наступною адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується відомостями з паспорта заявника.

Відповідно до картки платника податків ОСОБА_1 зареєстрована в державному реєстрі 11.05.1999 р., та отримала дану картку в органі Державної податкової служби Левобережної МДПІ м. Дніпропетровська, що підтверджується відповідною карткою платника податків.

Відповідно до відповіді від 19.09.2018 р. з Амур-Нижньодніпровського районного в місті Дніпрі Головного Управління ДМС України в Дніпропетровській області заяву ОСОБА_1 про оформлення набуття дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянства України залишено без розгляду, та роз`яснено, що необхідно надати документальні факти постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України батьків заявника або звернутися до районного для встановлення факту, що має юридичне значення.

Батьком ОСОБА_7 є громадянин РФ ОСОБА_11 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 10).

Рішення, яке викладене у відповіді від 19.09.2018 р. Амур-Нижньодніпровського районного в місті Дніпрі Головного Управління ДМС України в Дніпропетровській області, заявником не було оскаржено в судовому порядку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 р. відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 до Амур-Нижньодніпровського районного відділу в м. Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Відмовляючи в задоволенні позову Дніпропетровським окружним адміністративним судом в даній справі зазначено, що позивачем не надано суду доказів того, що остання або ж її неповнолітній син ОСОБА_7 зверталися, до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області чи його територіальних підрозділів, зокрема, до Амур-Нижньодніпровського районного відділу у м. Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, із заявою про оформлення чи видачу паспорта громадянина України ОСОБА_7 .

Згідно з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 р. також позивачем не надано жодного доказу відмови Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області чи його територіальних підрозділів, зокрема, Амур-Нижньодніпровського районного відділу у м. Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в прийнятті від позивача, або ж від неповнолітнього ОСОБА_7 заяви про оформлення паспорта громадянина України чи документів, які подаються для оформлення паспорта громадянина України, не додано жодного доказу відмови в розгляді такої заяви та документів, або ж доказів відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.09.2019 р. рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року залишено без змін.

Відповідно до вказаної вище постанови від 17.09.2019 р. матеріали справи не містять ані доказів звернення ОСОБА_1 та/або неповнолітнього сина ОСОБА_7 до відповідача із заявою про оформлення чи видачу паспорта громадянина України ОСОБА_7 , ані будь-якого рішення за наслідком розгляду такої заяви. З цього приводу судова колегія зазначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Судовому захисту підлягає лише порушене право. Так, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. В контексті наведених приписів КАС має значення лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту. Однак, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Згідно з цієї постановою за таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що оскільки на момент звернення позивача до суду з позовом рішення про оформлення або відмову у оформленні паспорта громадянина України стосовно неповнолітнього ОСОБА_7 відповідачем не приймалось, суд робить висновок про відсутність порушеного права позивача. Натомість, рішення відповідача щодо залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про оформлення набуття її сином ОСОБА_7 громадянства України за народженням не оскаржується, а відтак не є предметом судового розгляду у цій справі.

Встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991 р. необхідно їй для оформлення паспорта громадянина України її сину ОСОБА_7 .

Процесуальні дії у справі:

-ухвалою від 20.03.2019 р. провадження в даній справі зупинено до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 до Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області Амур-Нижньодніпровського районного відділу в м. Дніпро про визнання дій протиправними та про зобов`язання вчинити певні дії;

-ухвалою від 09.10.2019 р. поновлено провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , де заінтересована особа Амур-Нижньодніпровський районний відділ в м. Дніпро Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України.

Дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76 80 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про відмову в задоволенні заяви повністю, виходячи з наступного.

Перелік справ про встановлення факту, що має юридичне значення та які розглядає суд, визначений ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема, постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.

Отже встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення, служить реалізацією права на набуття громадянства України.

В даному випадку заявником не ставиться питання набуття особисто нею громадянства України, своєю заявою, вона фактично просить встановити юридичний факт, від якого залежитеме зміна особистих прав іншої особи її сина, а саме набуття громадянства України ним.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ЦПК України метою розгляду судами справ окремого провадження, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, є встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення виключно особистих чи майнових прав фізичних осіб. Юридичні факти, що встановлюються судом під час розгляду справ даної категорії, мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею, знов таки особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

На підставі викладеного, звернення заявника з даною заявою є безпідставним, оскільки встановлення факту проживання на території України використовується для підтвердження громадянства особи, яка звернулася до суду з подібною заявою. Відповідно до матеріалів справи, заявник є громадянкою України, що підтверджується відповідним паспортом.

Дана обставина ніким під сумнів не ставиться та ніким не заперечується.

З приводу посилання заінтересованої особи на те, що оформлений перший паспорт у 2001 р. заявниці на дошлюбне прізвище ОСОБА_10 міг бути виданий в супереч ст. 3 Закону України «Про громадянство України» та п. 13 розділу II Положення про паспорт громадянина України, є лише припущенням заінтересованої особи; доказів про порушення ст. 3 Закону України «Про громадянство України» та п. 13 розділу II «Положення про паспорт громадянина України» при видачі першого паспорта громадянина України заявнику суду не надано.

Таким чином, у зв`язку з вищенаведеним заява ОСОБА_1 задоволенню в цій справі не підлягає; заявник мала оскаржити в судовому порядку (в порядку адміністративного судочинства) залишення без розгляду її заяви про оформлення набуття дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянства України, яке оформлено відповіддю від 19.09.2018 р. Амур-Нижньодніпровського районного в місті Дніпрі Головного Управління ДМС України в Дніпропетровській області.

При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються (ч. 7 ст. 294 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 10, 19, 23, 34, п. 2 ч. 2 ст. 258, ст.ст. 259, 264, 265, 267, ч. 2 ст. 315, ст. 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , де заінтересована особа Амур-Нижньодніпровський районний відділ в місті Дніпро Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок заявника.

Дата складення повного судового рішення 22.11.2019.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї

12.11.2019