Справа № 137/1515/18
Провадження № 22-ц/801/48/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 рокуСправа № 137/1515/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі :

головуючого судді - Зайцева А.Ю. (суддя-доповідач),

суддів Ковальчука О.В., Шемети Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за матеріалами позовної заяви ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ЕТАЛОН» про захист прав споживача, визнання права власності та зняття арешту,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2018 року, постановлену у складі судді Желіховського В.М., дата складання повного тексту ухвали відсутня,-

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернувся у суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ЕТАЛОН» (далі ТОВ «Лізингова компанія «ЕТАЛОН») про захист прав споживача, визнання права власності та зняття арешту.

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2018 року матеріали позовної заяви ОСОБА_4 до ТОВ «Лізингова компанія «ЕТАЛОН» про захист прав споживача шляхом визнання права власності і зняття арешту передано до Печерського районного суду Київської області за територіальною підсудністю.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що судом встановлено юридичну адресу відповідача, ТОВ «Лізингова компанія «ЕТАЛОН», м. Київ 133, вул. Кутузова 18/7, оф. 613, і транспортний засіб, який є предметом спору, також зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому дана справа не підсудна Літинському районному суду Вінницької області, і підлягає передачі до Печерського районного суду Київської області до територіальної юрисдикції якого у порядку частини першої статті 31 ЦПК України належить розгляд позовної заяви.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для вирішення справи, просить ухвалу суду скасувати та повернути справу для подальшого розгляду до Літинського районного суду Вінницької області.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції постановляючи ухвалу не звернув увагу на частину 5 статті 28 ЦПК України відповідно до якої, позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Відносини в межах договору фінансового лізингу регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив.

Згідно з частиною другою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції прийшов до наступного висновку.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Висновок суду першої інстанції про те, що дана справа не підсудна Літинському районному суду Вінницької області, оскільки місцезнаходження відповідача є м. Київ 133, вул. Кутузова 18/7, оф. 613, транспортний засіб який є предметом спору також зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому справа підлягає передачі до Печерського районного суду Київської області до територіальної юрисдикції якого належить розгляд позовної заяви, суд апеляційної інстанції вважає помилковим.

Відповідно до частини другої статті 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна предявляються за місцем знаходження майна або основної його частини.

Відповідно до частини пятої статті 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Майно, а саме трактор колісний МТЗ-82.1.266, який є предметом спору знаходиться у користуванні позивача, який проживає у Літинському районі, що і було визначено сторонами у договорі фінансового лізингу.

Звертаючись у суд з позовом ОСОБА_3 зазначав, що даний позов ним подається відповідно до частини 2 статті 30 ЦПК України за місцем знаходження майна або основної його частини, однак на зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, не дав зазначеній обставині правової оцінки в оскаржуваній ухвалі, тим самим допустивши порушення норм процесуального права.

Верховний Суд України у постанові від 11 травня 2016 року по справі № 6-3020цс15 зазначив, що до договору фінансового лізингу, за яким лізингоодержувачем виступає фізична особа, застосовуються положення Закону України «Про захист прав споживачів».

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував зазначені вище норми процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ураховуючи вищезазначене, оскільки місцевий суд постановляючи ухвалу допустив порушення норм процесуального права, що свідчить про її помилковість, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Підпис А. Ю. Зайцев

Судді: Підпис О. В. Ковальчук

ОСОБА_5 Шемета

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя А. Ю. Зайцев

Повний текст постанови складено 10 січня 2019 року.