Справа № 703/382/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді: Опалинської О.П.

при секретарі: Литвин Г.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися.

Позивач обґрунтовує позов тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 09 квітня 2002 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Смілянського міського управління юстиції Черкаської області, шлюб між ними розірвано. Під час шлюбу з відповідачем у них народилася дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дочка проживала разом із нею. Вона і на даний час зареєстрована із нею та знаходиться на її утриманні. Дочка навчається на денній бюджетній формі навчання та є курсантом 2-го курсу Київського національного університету ім.. Тараса Шевченка. Термін навчання в інституті 5 (п`ять ) років, строком до 2021 року. Відповідач на даний час отримує дохід і на її думку може надавати матеріальну допомогу. Проте, в теперішній час відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, через що вона змушена звернутися до суду за захистом її прав. А тому, просить суд стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання повнолітньої дочки, якв продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву ОСОБА_1 такою, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено в судовому засіданні, під час шлюбу позивача ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_2 у них народилася дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 виданого 18 січня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області (а.с.6).

Відповідно до довідки від 19 грудня 2018 року, ОСОБА_3 дійсно є студенткою 2 курсу денної форми навчання спеціальності «біологія» ННЦ Інституту біології Київського національного університету ім.. Т.Шевченка з 01 вересня 2017 року. Закінчує інститут у 2021 році (а.с.8).

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, а також самі діти, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року по справі 6-1296цс15.

Як роз`яснено в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 навчається на безоплатній основі у ННЦ Інституту біології Київського національного університету ім.. Т.Шевченка.

Зігідно позовних вимог позивач зазначила, що оплачує проживання дочки за місцем знаходження навчального закладу в м. Києві, проїзд з м. Києва до м. Сміла та в зворотному напрямку, несе витрати по придбанню продуктів харчування, навчальної літератури, одяг але, належних та допустимих доказів на підтвердження наявності таких витрат та несення їх саме позивачем остання суду не надала

Згідно ч.7 ст. 141 ЦПК України , якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки на підставі вищевикладеного позивачу відмовлено у задоволенні позову та така звільнена від сплати судового збору при подачі позову, суд вважає необхідним компенсувати судовий збір за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 12, 81, 141, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 180,182, 183, 192, 200 СК України, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований по АДРЕСА_2 .

Головуючий О.П.Опалинська