Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2019 Справа №607/17072/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічної О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 30 серпня 2018 року предявила до суду позов до відповідача ОСОБА_2, в якому просила стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_2 ОСОБА_3 Олександровича, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі по 50 відсотків прожиткового розміру на кожну дитину відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона (ОСОБА_1З.) з 06 листопада 1999 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_2, який розірвано 30 червня 2010 року. Від шлюбу народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_4 ОСОБА_3 Олександрович, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. На підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2012 року відповідач ОСОБА_2 сплачує на її (ОСОБА_1З.) користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_2 ОСОБА_3 Олександровича, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 по 400 гривень щомісячно. Однак, на даний час, вказаний розмір аліментів є недостатнім для належного утримання неповнолітніх дітей, крім цього, сума аліментів, яку сплачує відповідач, а саме по 400 гривень на дитину, є значно нижчою від встановленого законом мінімального розміру аліментів, які повинні стягуватися із платника аліментів, зокрема не менше 50 відсотків прожиткового розміру на дитину відповідного віку. Відповідач ОСОБА_2, офіційно не працевлаштований, однак, будучи особою працездатного віку та не маючи на утриманні інших осіб, має можливість сплачувати аліменти на дітей у визначеному законом мінімальному розмірі, а саме по 50 відсотків прожиткового розміру на кожну дитину відповідного віку.

В процесі розгляду справи 11 вересня 2018 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просила збільшити розмір аліментів, які стягуються із відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_2 ОСОБА_3 Олександровича, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом стягнення із відповідача ОСОБА_2 по 1500 гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала,що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подавав.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Судом установлено:

Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 30 червня 2010 року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ИД №034748 виданим 02 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції (актовий запис №365).

Від шлюбу сторін 01 травня 2002 року народилась дочка ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №103967 виданого 11 травня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України (актовий запис №757 від 11 травня 2002 року зроблений Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України).

Також, 11 березня 2009 року від шлюбу сторін народився син ОСОБА_4 ОСОБА_3 Олександрович, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №092477 виданим 20 березня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції (актовий запис №594 зроблений 20 березня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції).

Неповнолітні діти сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживають разом із матірю (позивачем по справі) ОСОБА_1 за адресою: вул. Миру, 11а/43, м. Тернопіль, що стверджується довідкою №426 від 03 липня 2018 року, виданою балансоутримувачем будинку за підписом начальника ОСОБА_6 та паспортиста ОСОБА_7

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2012 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задоволено частково; вирішено збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по 400 гривень, щомісячно, на кожну дитину, починаючи стягувати з дати набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття.

Позивач посилається на те, що розмір аліментів які сплачує відповідач в сумі по 400 гривень щомісячно є недостатнім для належного утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 ОСОБА_3 Олександровича, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно із ч. 3 ст. 18 1 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них… У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено, що у 2019 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Таким чином, сума аліментів, яка сплачується відповідачем ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 ОСОБА_3 Олександровича, ІНФОРМАЦІЯ_1, є значно меншою, ніж встановлений законом розмір, що не може становити менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та порушує права неповнолітніх дітей сторін на належний рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За вказаних обставин, беручи до уваги те, що відповідачем ОСОБА_2 не представлено суду жодних доказів на підтвердження того, що за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем він не може виконувати своїх обовязків по утриманню неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_8 та сина ОСОБА_3, а також враховуючи те, що стороною позивача не надано, а судом не здобуто доказів на підтвердження розміру доходів відповідача ОСОБА_2, оскільки розмір аліментів, які сплачуються відповідачем на утриманні неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 ОСОБА_3 Олександровича, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі по 400 гривень на кожну дитину щомісячно, є незначним та не достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, з метою забезпечення прав неповнолітніх дітей сторін на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до часткового задоволення, шляхом збільшення розміру аліментів та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4, 01 травня ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_4 ОСОБА_3 Олександровича, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі по 1100 гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до досягнення дітьми повноліття.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 89,141, 264, 265,268, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2012 року та стягувати з ОСОБА_2 та користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 ОСОБА_3 Олександровича, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі по 1100 (одній тисячі сто) гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до досягнення дітьми повноліття.

Припинити з дня набрання чинності рішення суду стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі по 400 гривень, щомісячно на кожну дитину, визначених на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2012 року, а також виконавчого листа, виданого на його виконання, відкликавши його з виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704,80 гривень судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 11 січня 2019 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, остання відома зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_9, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Головуючий суддяОСОБА_9