04.01.2019 227/4601/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Левченка А.М.,

при секретарі - Черкасовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області позовну заяву Акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.12.2010 року у розмірі 85605,22 грн., яка складається з 19563,66 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 20358,67 грн. - заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом, 41130,26 заборгованості за пенею, 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 4052,63 грн. штраф (процентна складова), мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту.

Просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою судді від 02.11.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за відсутністю представника банку.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у порядку ст. 128 ЦПК України, про що свідчить розписка про отримання повістки про виклик до суду на 04.01.2019 року.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що між сторонами по справі 03.12.2010 року шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, укладено кредитний договір № б/н, за яким ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Шляхом підписання даної анкети-заяви відповідач підтвердив, що дана заява разом з памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Крім того, підтвердив, що він ознайомився і згодний з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді..

Також, зобовязався виконувати умови та правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з ними на сайті Приватбанку.

З матеріалів справи вбачається, що старт карткового рахунку відбувся 07.05.2010 року, а зміна кредитного ліміту відбувалась 13.05.2014 року 500,00 грн., 22.10.2014 року 430,00 грн. та 07.12.2015 року 422,60 року, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта ОСОБА_2 від 03.10.2018 року.

Зазначені дії банку узгоджуються з пунктом 2.1.1.2 умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якого клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в удь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 2.1.1.2 умов та правил надання банківських послуг, підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Пунктом 2.1.1.5 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт зобовязується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах і Овердрафтах), оплатити винагороду банку.

Згідно п. 2.1.1.2 вказаних умов, для надання банківських послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у памятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві. Договір укладається терміном на пять років.

Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, останній належним чином зобовязання за вказаним договором не виконує, порушив умови договору та норми чинного законодавства, продовжує ухилятись від виконання зобовязань та заборгованість за договором не погашає, у зв'язку із чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку суми заборгованості, станом на 05.08.2018 року відповідач має заборгованість у розмірі 85605,22 грн., яка складається з 19563,66 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 20358,67 грн. - заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом, 41130,26 заборгованості за пенею, 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 4052,63 грн. штраф (процентна складова).

Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст.509,526,1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав.

Відповідно дост.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Згідност. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 ЦК Українивстановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно дост. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу.

Частиною 1ст. 530 ЦК Українипередбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності дост. 629 ЦК Українидоговір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525,526 ЦК Україниодностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобовязань з повернення кредиту, сплати процентів, пені і штрафів в матеріалах справи відсутні.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем зроблений розрахунок штрафів: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 4052,63 грн. штраф (процентна складова), а також 41130,26 грн. заборгованості за пенею.

Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Білицьке Добропільського району Донецької області віднесено до вказаного переліку.

З листа-відповіді Виконавчого комітету Білицької міської ради від 31.10.2018 року на запит суду вбачається, що відповідач зареєстроваий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому на підставі вищезазначеного закону має бути звільнена від сплати штрафів у розмірі 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 4052,63 грн. штраф (процентна складова), а також заборгованості за пенею у розмірі 41130,26 грн.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, про правомірність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у частині стягнення: 19563,66 грн. - заборгованості за тілом кредиту, та 20358,67 грн. - заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 821,72 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4,5,13,81,141,263,273,274-279,288,289 ЦПК України, ст.ст. 509,526,527,530,629,1048,1049, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ

Позовну заяву Акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк», (, МФО № 305299, рах. № 3111), заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.12.2010 року у розмірі 39922,33 грн., яка складається з 19563,66 грн. - заборгованості за тілом кредиту, та 20358,67 грн. - заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк», (, МФО № 305299, рах. № 3111), витрати по сплаті судового збору у розмірі 821,72 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

-позивач:

Акціонерне товариство ОСОБА_1 «Приватбанк»», 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд. 1Д, ;

- відповідач:

ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1.

Суддя А.М. Левченко

04.01.2019