11.11.2019 Єдиний унікальний № 371/1656/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року м. Миронівка

ЄУН 371/1656/18

Провадження № 2/371/264/19

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі :

секретаря судових засідань Семерей Л.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , законний представник малолітнього відповідача ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , орган опіки та піклування Миронівської міської ради, про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що він є співвласником квартири під номером АДРЕСА_1 . Крім нього співвласниками квартири є його дружина ОСОБА_5 та сини: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . У вказаній квартирі зареєстрованими значаться він, його дружина та відповідач ОСОБА_3 . Останній є його онуком. Після розірвання шлюбу між його батьками, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , онук проживає разом з матір`ю.

У зв`язку з тим, що відповідач та його мати ОСОБА_9 не проживають у квартирі під номером АДРЕСА_1 більше року, не несуть ніяких обов`язків по сплаті комунальних послуг, витрат по утриманню квартири, а також тим, що мати у добровільному порядку не бажає зареєструвати сина за своїм місцем реєстрації, просив визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаною квартирою.

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 15 квітня 2019 року відкрито провадження у справі.

Відзив на позовну заяву

13 травня 2019 року представник відповідача подала відзив на позовну заяву, в якому вказала, що позовні вимоги стороною відповідача не визнаються в повному обсязі. Батьки відповідача ОСОБА_7 та ОСОБА_10 перебували у шлюбі з 11 серпня 2007 року та проживали у квартирі під номером АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу у них народився син - відповідач ОСОБА_3 . У зв`язку із повторною реєстрацією шлюбу 1 липня 2016 року прізвище матері змінено на прізвище чоловіка - ОСОБА_11 .

Представник відповідача зазначає, що малолітній ОСОБА_3 є сином ОСОБА_7 , який є співвласником квартири під номером АДРЕСА_1 . Останній зареєстрував сина у квартирі як члена сім`ї співвласника, внаслідок чого малолітній отримав право користування житловим приміщенням.

З моменту розірвання шлюбу, 31 березня 2015 року , відповідач з матір`ю залишив своє зареєстроване місце проживання. ОСОБА_9 зареєстрована у квартирі під номером АДРЕСА_2 , в якій крім її батьків проживає сестра зі своєю сім`єю. У зв`язку із відсутністю місця для проживання трьох сімей, малолітній ОСОБА_3 з матір`ю проживають у квартирі під номером АДРЕСА_3 , яку для тимчасового користування сім`ї ОСОБА_11 надала їх родичка.

Заперечення проти позову представник відповідача обґрунтувала положеннями статей 29, 405 ЦК України, статті 3 СК України, статті 18 Закону України «Про охорону дитинства», зазначила, що відповідач та його законний представник не мають у своїй власності житла, вказала, що ОСОБА_3 є малолітнім, набув права користування квартирою під номером АДРЕСА_1 на законних підставах. В силу свого малолітства він не може самостійно обирати місце свого проживання, тому факт його проживання у спірній квартирі обумовлений поважними причинам і не є підставою для позбавлення дитини права користування житлом, співвласником якого є його батько.

7 червня 2019 року ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області, на підставі заяви представника відповідача до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні малолітнього відповідача, залучено орган опіки та піклування Миронівської міської ради.

Аргументи учасників справи

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав. В обґрунтування заявлених вимог послалався на обставини, викладені в поданій до суду заяві.

Відповідач та його законний представник до суду не з`явилися.

Представник відповідача адвокат Притула Л.О. підтримала заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву. Вказала на відсутність підстав для задоволення позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_5 до суду не з`явилася, в судовому засіданні її інтереси представляв позивач на підставі довіреності серії НМТ №788375 від 26 лютого 2006 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріяльного округу Карабазовим С.В.

Представник органу опіки та піклування Миронівської міської ради як третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, до суду не з`явився. В заяві, поданій 4 жовтня 2019 року, міський голова просив розгляд справи проводити у відсутності представника Миронівської міської ради.

Треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, в заявах, поданих до суду 31 травня 2019 року, розгляд справи просили здійснювати у їхній відсутності. Вважають позовні вимоги обгрунтованими.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини справи

Судом встановлено такі фактичні обставини.

Позивач є співвласником квартири під номером АДРЕСА_1 . Співвласниками квартири є також дружина позивача ОСОБА_5 та сини ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . У квартирі зареєстровані позивач, його дружина та онук ОСОБА_3 .

Вказана обставина підтверджуються даними свідоцтва про право власності на житло, виданого Білоцерківським БТІ 15 січня 1999 року, довідки № 02-50/4423 від 26 листопада 2018 року, виданої виконавчим комітетом Миронівської міської ради (а.с., а.с. 15, 16).

Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_7 від шлюбу з ОСОБА_10 , укладеного 11 серпня 2007 року. Вказаний шлюб розірвано. 1 липня 2016 року ОСОБА_10 повторно уклала шлюб та змінила своє прізвище на прізвище чоловіка - ОСОБА_11 .

Такі обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 11 серпня 2007 року та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 24 листопада 2010 року, виданих відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області, свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 1 липня 2016 року, виданого Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с., а.с. 60-62).

ОСОБА_7 з 7 лютого 2018 року зареєстрований та проживає в будинку під номером АДРЕСА_4 , ОСОБА_9 з 25 липня 1992 року зареєстрована у квартирі під номером АДРЕСА_5 , однак там не проживає. Фактично вона з малолітнім ОСОБА_3 та іншими члени сім`ї проживають без реєстрації у квартирі під номером АДРЕСА_3 , яка перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_14 .

Вказані обставини підтверджуються даними довідки № 996 від 30 листопада 2018 року, виданої Росавською сільською радою Миронівського району Київської області, довідки № 02-50/3413 від 6 листопада 2017 року, довідки № 02-50/1966 від 8 травня 2019 року, акту обстеження № 02-50/1990 від 10 травня 2019 року, виданих Миронівською міською радою Київської області, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 34315032 від 28 лютого 2015 року (а.с., а.с. 17, 18, 63-65).

Факт, відповідно до якого відповідач, малолітній ОСОБА_3 , не проживає за своїм зареєстрованим місцем проживання - у квартирі під номером АДРЕСА_1 , також підтверджують акти обстеження житлово-побутових умов від 28 листопада 2017 року, 20 грудня 2017 року, 17 січня 2018 року, 14 лютого 2018 року, 22 березня 2018 року, 24 квітня 2018 року, 23 травня 2018 року, 29 червня 2018 року, 20 липня 2018 року, 21 серпня 2018 року, 26 вересня 2018 року, 30 жовтня 2018 року (а.с., а.с. 19-30).

Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 166239384 та № 166239401 від 12 травня 2019 року вказують на відсутність у відповідача та його законного представника власного нерухомого майна (а.с., а.с. 66, 67).

Мотиви суду та застосовані норми права

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Згідно з частиною 3 статті 47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі Закону за рішенням суду.

Частиною 4 статті 9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до статті 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Згідно з положеннями статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до положень статті 18 Закону України «Про охорону дитинства», держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Таким чином, відповідач, малолітній ОСОБА_3 , будучи сином співвласника, набув права користування квартирою під номером АДРЕСА_1 на законних підставах.

Висновки за результатами розгляду

Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку про те, що неповнолітній ОСОБА_3 не проживає у спірному житлі з поважних причин, якими є розірвання шлюбу між його батьками і визначення його місця проживання разом з матір`ю.

Враховуючи його неповнолітній вік, ОСОБА_3 не може самостійно обирати місце проживання, тому факт його непроживання у спірній квартирі обумовлений поважними причинами і не є підставою для позбавлення його права користування належним його батькові житлом.

Вимоги позивача про визнання неповнолітного онука таким, що втратив право користування квартирою, є безпідставними.

Посилання позивача на ті обставини, що дитина проживає з новою сім`єю та може бути зареєстрована за адресою реєстрації його матері не є правовими підставами для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Заявлені вимоги є недоведеними. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами частини 2 та частини 3 вказаної статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок.

Згідно наведенного правила підстави для стягнення судового на користь позивача відсутні.

11 листопада 2019 року представником відповідача подано заяву про розподіл судових витрат між сторонами, надані докази розміру вказаних витрат: витрати, пов'язані з розглядом справи у розмірі 76 гривень 96 копійок, понесені на надсилання відзиву з додатками учасникам справи, підтверджені фіскальними чеками від 13 травня 2019 року (а.с., а.с. 71, 74, 77, 80); витрати на правничу допомогу у розмірі 1050 гривень, підтверджені актом прийняття - передачі виконаних робіт № 1 від 11 листопада 2019 року та квитанціями до прибуткового касового ордера № 34 від 16 серпня 2019 року, № 49 від 11 листопада 2019 року (а.с., а.с. 144, 145).

Вказані витрати документальоно підтверджені, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову.

З огляду на викладене, з позивача на користь законного представника малолітнього відповідача підлягають стягненню понесені нею судові витрати у розмірі 1126 гривень 96 копійок.

На підставі ст. 47 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 29 ЦК України, ст.ст. 9, 156 ЖK України, ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 133, 137, 141, 229, 258, 259, 263 - 264, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , законний представник малолітнього відповідача ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , орган опіки та піклування Миронівської міської ради, про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати у розмірі 1126 гривень 96 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України в новій редакції до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 27 жовтня 1999 року Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання : квартира під номером АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання : квартира під номером АДРЕСА_1 .

Треті особи:

ОСОБА_5 , зареєстроване місце проживання : квартира під номером АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 , зареєстроване місце проживання : будинок під номером АДРЕСА_4 .

ОСОБА_7 , зареєстроване місце проживання : будинок під номером АДРЕСА_4 .

Орган опіки та піклування Миронівської міської ради, , адреса місцезнаходження : Київська область, місто Миронівка, вулиця Соборності, 48.

Дата складання повного тексту судового рішення 21 листопада 2019 року.

Суддя підпис Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук