Справа № 686/7381/19
Провадження № 2/686/2844/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2019

12 листопада 2019 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.,

при секретарі Сікорі Ю.В.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувшиу відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Комунальне підприємство Управляюча муніципальна компанія «Озерна» про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа Комунальне підприємство Управляюча муніципальна компанія «Озерна» про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 з підстав тривалої відсутності понад шість місяців без поважних причин. Відповідач зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , витрати на утримання житла не несе, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей його в квартирі немає. Факт не проживання за вищевказаною адресою підтверджується актами від 19.10.2017 року, 21.03.2018 року, 24.04.2018 року, 24.02.2019 року складених комунальним підприємством Управляюча муніципальна компанія «Озерна», показами свідків. Ніякої домовленості або ж договору стосовно того, що відповідач буде проживати в спірному житлі немає. Будь-яких заяв до ЖЕКу чи реєстраційної служби стосовно того, що відповідач не проживатиме в квартирі з поважних причин чи прохання закріпити за ним спірне житло також немає. Позивач стверджує, що будь-яких перешкод відповідачу у користуванні квартирою не чинила. Він добровільно визначив собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується уже 30 років без поважних причин. Добровільне не зняття відповідачем з реєстраційного обліку обмежує позивача у можливості оформлення субсидії та зменшення тягаря несення витрат по утриманню квартири.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та наполягали на його задоволені. Відповідач та його представник позов заперечили, просили відмовити у його задоволення. Третя особа повідомлена про час та дату судового засідання, не з`явилась та не направила уповноваженого представника. Клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи за відсутності до суду не надходили.

Опитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтвердили факти засвідчені ними в актах не проживання відповідача. Зауважили про відсутність будь-яких перешкод з боку позивача відповідача у користуванні квартирою. Повідомили, що їм відомо, що відповідач перестав проживати за адресою АДРЕСА_1 з власної волі, у зв`язку з одруженням. Відсутній більше десяти років.

Свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтвердили, що відповідач після одруження винаймає квартиру, власного житла немає. Конфлікт між позивачем та відповідачем виник після смерті батька у 2007 році. Відвідував квартиру неодноразово. Позивачем змінено в квартирі замок.

Суду представлено письмові пояснення ОСОБА_10 щодо підтвердження існування усної домовленості між нею та позивачем, відповідачем стосовно розподілу квартири, прийняття нею участі в утриманні квартири.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню.

Судом встановлено, що у зв`язку із смертю основного квартиронаймача ОСОБА_11 договір найму квартири АДРЕСА_2 , що складається з трьох кімнат житловою площею 37,74 кв.м., переоформлено на доньку ОСОБА_1 , сім`я 4 чоловіки. ОСОБА_1 проживає за вказаною адресою з 18.07.1985 року, що підтверджується Рішенням Виконкому Хмельницької міської ради від 24.05.2007 року №547.

Відповідач є рідним братом наймача ОСОБА_1 та зареєстрований за адресою квартири АДРЕСА_2 з 1983 року. До членів сім`ї позивача відповідач відповідно до норм сімейного законодавства не відноситься. За показами свідків, актами про не проживання постійно не проживає за вказаною адресою понад десять років.

Суду не представлено та не здобуто будь-яких доказів щодо здійснення відповідачем витрат по утриманню квартири АДРЕСА_2 .

Відповідач добровільно вибув з квартири в дев`яності роки у зв`язку з одруженням. Суд не бере до уваги твердження відповідача щодо неможливості проживання в квартирі внаслідок неможливості перебування у квартирі фактично трьох родин батьків, позивача та відповідача, наявність конфліктної ситуації у зв`язку з цим, оскільки це може стосуватись морально-етичних аспектів спілкування. Наявність трьох кімнат в квартирі передбачає можливість використання її за призначенням, в тому числі і відповідачем та його дружиною. Виїзд з квартири за таких обставин свідчить про добровільність рішення відповідача щодо визначення іншого місця проживання.

Зі слів відповідача він орендує житло для проживання.

Відповідач більше десяти років не проживав у спірній квартирі, залишаючись зареєстрованим за адресою квартири АДРЕСА_2 .

Суду не доведено намір відповідача ставитись до жилого приміщення по АДРЕСА_1 як до свого постійного місця проживання.

Суд не бере до уваги свідчення свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про здійснення ремонту відповідачем в квартирі АДРЕСА_2 , оскільки суду не представлено будь-яких доказів щодо його фактичного здійснення.

Здійснення заміни замків на вхідних дверях, враховуючи тривалу відсутність відповідача, та відсутність звернень до правоохоронних органів відповідача у зв`язку з не допуском до місця реєстрації, не може бути розцінено судом як здійснення перешкод у користуванні квартирою.

Відповідачу належить на праві власності будинок в АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , земельна ділянка кадастровий номер 0:16:006:0116.

Квартира АДРЕСА_2 є неприватизованою.

Зі слів учасників позивача та відповідача, сторони вселені в квартиру на підставі ордера, який оформлявся на батьків та них. Ордер суду не представлено. Законність вселення не оспорено.

Суд не бере до уваги письмові пояснення ОСОБА_10 , у зв`язку з неналежністю вказаного доказу, виходячи з вимог Цивільного процесуального кодексу, та порушення принципу безпосередності дослідження доказів. Суду не доведено неможливість ОСОБА_10 дати пояснення безпосередньо в судовому засіданні в силу похилого віку.

Сторони, свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтвердили не проживання відповідача в квартирі АДРЕСА_2 більше шести місяців. Свідки зауважили відсутність поважних причин у відповідача непроживання за адресою спірної квартири.

Ніякої домовленості або ж договору стосовно того, що відповідач буде проживати в спірному житлі немає. Будь-яких заяв до ЖЕКу чи реєстраційної служби стосовно того, що відповідач не проживатиме в квартирі з поважних причин чи прохання закріпити за ним спірне житло також немає.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.10.2018 у справі № 490/12384/16-цзроблено висновок по застосуванню статей 71, 72 ЖК Української РСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.

Відповідно до ст. 71 ЖК, за наймачем зберігається право на житлове приміщення при тимчасовій відсутності до шести місяців. Якщо термін більше, то таке право може зберігатися за наявності поважних причин.

Тимчасова відсутність і пов`язані з цим правові наслідки необхідно відокремлювати від постійної відсутності в жилому приміщенні в зв`язку з вибуттям наймача і членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті (ст. 107 ЖК).

Враховуючи те, що відповідач не є членом сім`ї позивача, не доведення здійснення перешкод у користуванні квартирою, відсутність будь-яких витрат зі сторони відповідача щодо утримання квартири, відсутність відповідача за адресою квартири понад шість місяців аргументи позивача щодо підставності позову, наявність зареєстрованої нерухомості за відповідачем, в т.ч. жилої, пояснення свідків, суд приходить до висновку про обґрунтованість позивачем пропорційності заявлених вимог аргументованій меті поданого позову. Підстави для відмови в задоволені позову про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом відсутні.

Керуючись ст.ст. 4,5, 12, 81, 141, 258, 259,280-282, 354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дати проголошення рішення або отримання його копії у випадку відсутності особи під час

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_5 .

Третя особа:Комунальне підприємство Управляюча муніципальна компанія «Озерна`м.Хммельницький, вул..П.Мирного31.

Повний текст рішення виготовлено 15 листопада 2019 року.

Суддя Хмельницького міськрайонного суду З.А.Чевилюк