КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/9544/2019 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ігнатченко Н.В.,

суддів: Олійника В.І., Кулікової С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Черниш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Київобленерго» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просив: зобов`язати ПрАТ «Київобленерго» вчинити дії, передбачені договором про приєднання до електричних мереж № К-12-17-04814 від 21 вересня 2017 року, а саме здійснити підключення об`єкту позивача - гаража, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 , до електричних мереж відповідача (виконавця); стягнути з ПрАТ «Київобленерго» на його користь пеню в розмірі 11 269,44 грн, збитки від інфляції в розмірі 1 038,60 грн, 3 % річних в розмірі 247,68 грн та витрати по сплаті судового збору.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що йому на праві власності належить земельна ділянка по АДРЕСА_1 . На земельній ділянці розташований гараж, який він вирішив приєднати до електричних мереж. 21 вересня 2017 року між сторонами було укладено договір про приєднання до електричних мереж, згідно з яким відповідач зобов`язувався забезпечити приєднання електроустановок об`єкта замовника (гаражу) відповідно до схем зовнішнього електропостачання і проектної документації та здійснити підключення об`єкта замовника до електричних мереж у строк 20 календарних днів від дати оплати замовником вартості приєднання. На виконання умов договору ним була розроблена проектна документація та 29 вересня 2017 року здійснено оплату за приєднання в розмірі 8 256 грн. Однак у визначений договором строк виконавець не здійснив приєднання гаражу до електричних мереж та у добровільному порядку не усуває порушень, не виконує умови договору, тому його право є порушеним.

Позивач також зазначив, що умовами договору було погоджено сплату пені в розмірі 0,1 % вартості приєднання за кожний день прострочення. За 365 днів прострочення виконання зобов`язань пеня становить 3 013 грн. При цьому договором передбачено, що у разі порушення зобов`язань більше ніж 120 днів, виконавець послуг повертає замовнику кошти у розмірі 100 % плати, відтак відповідач зобов`язаний повернути внесені кошти в розмірі 8 256 грн. Отже, загальний розмір пені становить 11 269,44 грн. На підставі положень статті 625 ЦК України відповідач також має сплатити 3 % річних за весь час прострочення та індекс інфляції з 19 жовтня 2017 року по 19 жовтня 2018 року, а саме інфляційні втрати в розмірі 1 038,60 грн. та 3 % річних в розмірі 247,68 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 квітня 2019 року позов задоволено частково.

Зобов`язано ПрАТ «Київобленерго» вчинити дії, передбачені договором про приєднання до електричних мереж № К-12-17-0481 від 21 вересня 2017 року, а саме здійснити підключення об`єкту - гаражу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач, через свого представника - адвоката Нечипоренка Я.І., подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального й порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з урахуванням приписів статті 21 Закону України «Про ринок електричної енергії», пункту 2.1.3 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж та пункту 3.1.1. договору про приєднання № К-12-17-0481 від 21 вересня 2017 року, на законодавчому рівні закріплено порядок переривання строку на надання послуги з приєднання на строк, необхідний з відведення землі під запроектовані об`єкти енергетики. Строк, необхідний для реалізації процедури відведення землі, не враховується при обчисленні строків надання послуги з приєднанням та відновлює свій перебіг після завершення процедури відведення землі. З метою виконання чинного законодавства та договору про приєднання до електричних мереж відповідачем було виконано наступні дії: розроблено ТУ № К-12-17-0481; розроблено технічне завдання на проектування; розроблено проектну документацію «Приєднання до електричних мереж електричних установок житлового будинку ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 та вживаються заходи із відведення землі в рамках реалізації ТУ стандартного приєднання № К-12-17-0481, про що проводиться інформування позивача у встановленому порядку. Отже, строк на надання послуги з приєднання не поновлювався, оскільки на даний момент триває процедура відведення землі, а саме на погодженні перебуває клопотання відповідача про погодження проекту землеустрою та сам розроблений проект, що унеможливлює продовження процедури відведення землі та укладання відповідного договору оренди, а відтак у відповідача відсутнє право на ведення будівельно-монтажних робіт в рамках укладеного з позивачем договору, а затримка у наданні послуги з приєднання відбувається з незалежних від нього обставин.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач проситьапеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість.

Посилається на те, що він розробив проектну документацію та 29 вересня 2017 року здійснив оплату послуг відповідача, проте останній не підключив об`єкт до електричних мереж. Дані обставини не заперечувалися відповідачем, в тому числі і в апеляційній скарзі. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем вживались будь-які дієві заходи, окрім направлення звичайних листів щодо погодження землевідведення, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач фактично проявив бездіяльність щодо погодження землевідведення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, що з`явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

За правилом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не вживались будь-які дієві заходи, окрім направлення звичайних листів щодо погодження землевідведення, починаючи з моменту оплати позивачем вартості послуги (вересень 2017 року), а тому фактично відповідач проявив бездіяльність щодо виконання взятих на себе зобов`язань.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 21 вересня 2017 року між ПрАТ «Київобленерго» (виконавець послуг) та ОСОБА_1 (замовник) було укладено договір про приєднання до електричних мереж № К-12-17-0481.

За цим договором до електричних мереж виконавця послуг приєднується: гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 , тип приєднання об`єкта замовника - стандартне (п. 1 договору).

У відповідності до п. 3.1.1. договору виконавець послуг зобов`язаний забезпечити в установленому порядку приєднання об`єкта замовника (будівництво та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення об`єкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) у строк 20 календарних днів від дати оплати замовником електропередавальній організації вартості приєднання відповідно до договору про приєднання та після виконання замовником зобов`язань, визначених п. 3.2. цього договору.

Замовник, зокрема, зобов`язується розробити на підставі технічних умов від 14 січня 2017 року № К-12-17-0481, які є додатком до цього договору, проектну документацію на електричні мережі зовнішнього та внутрішнього енергозабезпечення електроустановок замовника (у межах земельної ділянки замовника) та щодо безпеки електропостачання та погодити її з виконавцем послуг. Оплатити на умовах цього договору вартість наданих виконавцем послуг з приєднання електроустановок замовника в точці приєднання (п. 3.2. договору).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статтей 526, 530, 610, 611, 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. А відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 76, 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено частиною четвертою статті 81 ЦПК України, рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 116294358 від 5 березня 2018 року, право власності на гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 24 грудня 2010 року.

Із матеріалів справи вбачається та не заперечувалося сторонами, що ОСОБА_1 розробив проектну документацію та 29 вересня 2017 року здійснив оплату вартості послуг в розмірі 8 256 грн (п. 4.1. договору), натомість ПрАТ «Київобленерго» не підключило об`єкт позивача до електричних мереж.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачем вживались будь-які дієві заходи, окрім направлення звичайних листів щодо погодження землевідведення, починаючи з моменту оплати позивачем вартості послуги до звернення до суду з позовом, а тому фактично відповідач проявив бездіяльність щодо виконання взятих на себе зобов`язань.

Так, з листа виконавчого комітету Бучанської міської ради № 04-08/2-325 від 13 лютого 2018 року вбачається, що у відповідача вимагалось надання правовстановлюючих документів на гараж ОСОБА_1 , які останній надав до ПрАТ «Київобленерго». Втім, замість надання таких документів, відповідачем направлено листа ОСОБА_1 (14 лютого 2018 року) про надання ним безпосередньо Бучанській міській раді правовстановлюючих документів на гараж.

Судом не встановлено на підставі належних та допустимих доказів, які саме дії вживались відповідачем після направлення даних листів, тобто після лютого 2018 року, до часу розгляду справи в суді, а саме по квітень 2019 року.

Враховуючи фактичну бездіяльність відповідача та тривалий строк виконання ним взятих на себе зобов`язань (з вересня 2017 року по квітень 2019 року), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для зобов`язання ПрАТ «Київобленерго» виконати умови договору та здійснити підключення об`єкту позивача до електричних мереж.

При вирішенні спору, судом першої інстанцій прийнято до уваги посилання відповідача на статтю 21 Закону України «Про ринок електричної енергії», пункт 2.1.3 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж та пункт 3.1.1. договору про приєднання № К-12-17-0481 від 21 вересня 2017 року та за результатом їх аналізу зроблено відповідний висновок про відсутність підстав для стягнення коштів у вигляді штрафних санкцій (пені, інфляційних втрат, 3 % річних), однак указані норми не звільняють ПрАТ «Київобленерго» взагалі від обов`язку виконання умов договору, укладеного з позивачем, зокрема від вчинення дієвих заходів щодо відведення земельної ділянки для розміщення об`єктів електроенергетики, а не лише надавати позивачу формальні відповіді.

Згідно із абзацом 2 п. 3.1.1. договору у разі необхідності збільшення строку надання послуги зі стандартного приєднання через затримку здійснення заходів щодо відведення земельних ділянок для розміщення відповідних об`єктів електроенергетики (затримка в погодженні власника (власників) або користувача (користувачів) земельної ділянки (земельних ділянок)) електропередавальна організація не пізніше ніж за 10 робочих днів до закінчення строку надання послуги з приєднання письмово та відповідно до вимог розділу IV цих Правил повідомляє замовника про збільшення терміну проектування на 30 календарних днів (з наданням документального підтвердження причин виникнення затримки). У разі неможливості здійснення електропередавальною організацією в зазначені строки заходів щодо відведення земельних ділянок для розміщення відповідних об`єктів електроенергетики (із причин, не залежних від електропередавальної - організації) пеня за порушення строків виконання зобов`язання за договором про приєднання на термін здійснення заходів щодо відведення земельних ділянок для розміщення відповідних об`єктів електроенергетики не сплачується, а плата за приєднання не підлягає зменшенню.

Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення, а докази та обставини, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статтей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до пункту 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, то розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 367 - 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Київобленерго» залишити без задоволення, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду, крім випадків, визначених у частині третій статті 389 ЦПК України.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: В.І. Олійник

С.В. Кулікова