ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6898/19 Справа № 212/3304/19 Суддя у 1-й інстанції - Власенко М. Д. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондар Я.М.

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретаря судового засідання- Чубіної А.В.

сторони

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року, яка постановлена суддею Власенко М.Д. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області,повний текст ухвали складено 17 квітня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

Одночасно з поданням позову, ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову в якій просила накласти арешт на автомобіль MITSUBISHI LANCER, 2007 р.в. легковий седан - В, об`єм двигуна 1998, VIN код JMBSTCY 4 НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_3 виданий 14.05.1999 р. Саксаганським РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , який є спірним майном між нею та відповідачем у справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволена.

Накладено арешт на автомобіль MITSUBISHI LANCER, 2007 р.в. легковий седан - В, VIN код НОМЕР_5 державний номерний знак НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_3 виданий 14.05.1999 р. Саксаганським РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Зустрічне забезпечення не застосовано.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, посилаючись на безпідставність її задоволення.

Зокрема апелянт зазначає, що позивачкою не надано доказів, які б свідчили про необхідність застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на транспортний засіб та підтверджували реальну загрозу невиконання чи утруднення в подальшому виконання рішення суду. Вказує, що застосування такого засобу як арешт майна відповідача є передчасним, при цьому зазначає, що шлюб між сторонами не розірвано, спір про поділ майна між ними не виникав, автомобіль використовується для спільних сімейних потреб, позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження наміру відповідача продати спільний автомобіль.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивачка ОСОБА_1 вказує на відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, однак, при цьому не заперечує щодо зміни способу забезпечення позову у вигляді заборони користування та відчуження транспортного засобу та передачі автомобіля їй на відповідальне збереження.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , який у повному обсязі підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

В квітні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

Обгрунтовуючи заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначила, що вони з чоловіком мешкають окремо з грудня 2018 року. Відповідач подав заяву до суду про розірвання шлюбу. Вирішити питання поділу спільного майна добровільно відповідач не бажає. Автомобіль є спільною сумісною власністю, однак відповідач може відчужити його на користь третіх осіб. З метою недопущення можливості подальшого відчуження спірного автомобіля іншим особам, просила суд накласти на нього арешт та заборонити ОСОБА_4 відчужувати автомобіль.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки позовні вимоги мають майновий характер то такий захід забезпечення, як накладення арешту на спірний автомобіль є необхідним заходом для забезпечення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, та таким, що не порушує законні права та інтереси відповідача.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Як роз`яснено в п.1, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_5 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

Предметом спору є вимоги майнового характеру, при цьому на момент розгляду заяви про забезпечення позову судом було встановлено, що автомобіль MITSUBISHI LANCER, 2007 державний номерний знак НОМЕР_2 який є сумісною власністю подружжя зареєстрований на ім`я відповідача ОСОБА_2

Апеляційним переглядом встановлено, що шлюб між сторонами не розірвано, відповідач має намір на примирення з дружиною, у відзиві на апеляційну скаргу, позивачка висловила свою згоду на зміну заходу забезпечення позову шляхом заборони відчуження автомобіля.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, накладаючи арешт на спірний автомобіль не в повній мірі з`ясував обсяг позовних вимог та дані про особу відповідача, оскільки застосував не співмірні заходи забезпечення позову по відношенню до заявлених позивачкою вимог.

Колегія суддів вважає, що накладений арешт на автомобіль буде обмежувати, як права відповідача так і права позивачки та їх сина в частині використання автомобіля для спільних сімейних потреб.

На думку колегії суддів достатнім видом забезпечення позову ОСОБА_1 буде заборона відчуження автомобіля MITSUBISHI LANCER, 2007 р.в. легковий седан - В, об`єм двигуна 1998, VIN код JMBSTCY 4 НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 .

Згідно п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.376 ЦПК України, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року змінити в частині зміни заходу забезпечення позову.

Заборонити відповідачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_3 виданий 14.05.1999 р. Саксаганським РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , відчуження, зареєстрованого за ним автомобіля MITSUBISHI LANCER, 2007 р.в. легковий седан - В, об`єм двигуна 1998, VIN код JMBSTCY 4 НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 .

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 08 серпня 2019 року.

Головуючий:

Судді: