Справа №: 398/1283/19
провадження №: 2/398/1108/19
"29" липня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Авраменка О.В.,
з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовують тим, що вони є власниками зазначеної квартири. ОСОБА_3 , який є онуком ОСОБА_2 , з 2010 року без поважних причин не проживає в зазначеній квартирі.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Крім того, зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов та просив його задовольнити. Додатково пояснив, що він та його матір є власниками квартири. Спадщину після смерті батька прийняли автоматично, але на даний час не оформили. Крім нього з матір`ю в квартирі зареєстрований його племінник відповідач у справі. Відповідач останні чотири роки працює і проживає з родиною в США.
Заслухавши вступне слово позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.
Позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 червня 1993 року. Інший співвласник ОСОБА_4 , який був чоловіком позивача ОСОБА_2 та батьком позивача ОСОБА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.
В зазначеній квартирі, крім позивачів, зареєстрований онук позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 .
Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України), а саме, від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Наведене свідчить, що задоволення позову про позбавлення особи права користування жилим приміщенням можливе лише у відношенні тієї особи, яка вже набула права користування конкретним житловим приміщенням, вселилась в нього в установленому порядку у якості члена сім`ї наймача, члена ЖБК або члена сім`ї власника квартири чи будинку, однак певний час без поважних на те причин в ньому не мешкає, тобто не використовує житло за цільовим призначенням для проживання понад встановлений законодавством термін.
Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 та від 16 листопада 2016 року у справі №6-709цс16.
Відповідно до акту-розпорядження від 13 вересня 2018 року, затвердженого КП «Житлогосп», при обстеженні було встановлено, що ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 , не проживає з 2010 року. На момент перевірки 13 вересня 2018 року ОСОБА_3 в квартирі був відсутній, його особистих речей немає.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що проживає по-сусідству з позивачами. Відповідач раніше проживав у м. Києві, потім виїхав до США, де постійно проживає близько 4-х років.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що зареєстрований по-сусідству з позивачами. Відповідача востаннє бачив близько 15 років тому, коли той приїздив у гості. Знає, що останнім часом він проживає з родиною в США.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи відсутність відповідача за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а відповідач визнанню таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
На відшкодуванні судових витрат позивачі не наполягали.
На підставі ст. ст. 16, 316, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263 265, 268, 280 282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Судові витрати залишити по фактично понесеним.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 31 липня 2019 року.
Суддя О.В. Авраменко