ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/994/19 Справа № 203/4463/17 Суддя у 1-й інстанції - Католікян М.О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалась на те, що 04 липня 2017 року ОСОБА_1 на перехресті пр.О.Поля і вул.Ульянова в м. Дніпрі, керуючи автомобілем марки «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з належним їй автомобілем марки «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_2 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди їй була заподіяна матеріальна шкода. Згідно з автотоварознавчим дослідженням розмір заподіяної шкоди становить 221 160 грн. 80 коп. Страховою компанією їй було відшкодовано 99 000 грн. Відповідач добровільно не відшкодовує їй решту коштів. На підставі викладеного ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача на свою корить компенсацію заподіяної матеріальної шкоди в сумі 122 160 грн. 80 коп., франшизу в сумі 1 000 грн., витрати на послуги евакуатора в сумі 550 грн., витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 2 500 грн., а також витрати за відправку повідомлення про дату проведення експертного дослідження в сумі 56 грн. 16 коп.

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 травня 2018 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію заподіяної матеріальної шкоди в сумі 123 160 грн. 80 коп., компенсацію витрат з евакуації транспортного засобу в сумі 550 грн., разом 123 710,80 грн.

Додатковим рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 серпня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію судових витрат у сумі 13 237 грн. 66 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 25 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається згідно постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 серпня 2017 року у справі №203/2627/17 04 липня 2017 року об 11 годині 37 хвилин в м.Дніпро на перехресті двох нерівнозначних доріг вул.Ульянова та пр.О.Поля і вул.Ульянова, водій автомобіля Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 , рухаючись по другорядній дорозі не дав дорогу Hyundai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що рухався по головній дорозі, в результаті чого відбулося зіткнення, після чого автомобіль Hyundai, реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснив некерований рух під час якого відбулося зіткнення з автомобілем ГАЗ 3221 реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 . В результаті ДТП вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.16.11 ПДР України. Зазначеною постановою суду від 09 серпня 2017 року водія ОСОБА_1 визнано винним в вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (т.1 а.с.9).

Автомобіль Hyundai, реєстраційний номер НОМЕР_2 належить на праві власності позивачу ОСОБА_2 (т.1 а.с.6).

З довідки № НОМЕР_4 про дорожньо-транспортну пригоду від 04 липня 2017 року департаменту патрульної поліції у м.Дніпропетровськ НПУ вбачається, що власником автомобіля Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_1 , є ОСОБА_4 (т.1 а.с.8).

Відповідно до полісу №АК/3598229 від 17 травня 2017 року цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Toyota» застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім» з лімітом відшкодування 100 000 грн. (т.1 а.с.8).

05 липня 2017 року ОСОБА_2 повідомила ПрАТ «Київський страховий дім» про подію, що може бути визнана страховою та звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування (т.1 а.с.91).

11 липня 2017 року представниками ПрАТ «Київський страховий дім» було оглянуто траспортний засіб - Hyundai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 (т.1 а.с.92).

10 жовтня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до відповідача із запрошенням до участі в проведенні автотоварознавчого дослідження (т.1 а.с.10).

Відповідно до висновку експертного дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди від 06 листопада 2017 року №1011/17/17, складеним судовим експертом Дроздовим Ю.В., розмір заподіяної ОСОБА_2 шкоди пошкодженням автомобіля Hyundai, реєстраційний номер НОМЕР_2 склав 221 160 грн. 80 коп. (т.1 а.с.11-31).

Вартість експертного дослідження складає 2500 грн., яка була сплачена ОСОБА_2 (т.1 а.с.31).

Відповідно до наказу №712-10640/2/1 від 22 листопада 2017 року та на підставі страхового акту №712-10640/2 розмір страхового відшкодування становить 99 000 грн. (т.1 а.с.12).

24 листопада 2017 року ПрАТ «Київський страховий дім» було сплачено позивачу ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 99 000 грн.(т.1 а.с.33).

Позивач ОСОБА_2 понесла витрати з евакуації транспортного засобу в сумі 550 грн. (т.1 а.с. 32).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обґрунтованість, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною 1 ст. 1192 цього ж Кодексу передбачено, що з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Як зазначено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01 лютого 2012 року, «Узагальнення судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010 - 2011 роках», вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої майну особи в результаті ДТП, та визначаючи розмір такої шкоди, судам слід звернути увагу на положення ст. 1192 ЦК України, згідно з яким з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати їй в натурі (передати річ того ж роду і тієї ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір таких збитків підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення втраченої речі.

В п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну.

У разі, коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості, перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, детально регламентовано ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» від 01 липня 2004 року N 1961-IV (із відповідними змінами).

Статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця ДТП.

Вважається, що положення цієї норми на підставі ст. 8 ЦК України можуть застосовуватися при відшкодуванні шкоди не лише страховиком, а й іншими особами, які несуть відповідальність за її заподіяння.

Згідно постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 серпня 2017 року у справі №203/2627/17 04 липня 2017 року об 11 годині 37 хвилин в м.Дніпро на перехресті двох нерівнозначних доріг вул.Ульянова та пр.О.Поля і вул.Ульянова, водій автомобіля Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 , рухаючись по другорядній дорозі не дав дорогу Hyundai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що рухався по головній дорозі, в результаті чого відбулося зіткнення, після чого автомобіль Hyundai, реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснив некерований рух під час якого відбулося зіткнення з автомобілем ГАЗ 3221 реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 . В результаті ДТП вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.16.11 ПДР України. Зазначеною постановою суду від 09 серпня 2017 року водія ОСОБА_1 визнано винним в вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (т.1 а.с.9).

Автомобіль Hyundai, реєстраційний номер НОМЕР_2 належить на праві власності позивачу ОСОБА_2 (т.1 а.с.6).

З довідки № НОМЕР_4 про дорожньо-транспортну пригоду від 04 липня 2017 року департаменту патрульної поліції у м.Дніпропетровськ НПУ вбачається, що власником автомобіля Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_1 , є ОСОБА_4 (т.1 а.с.8).

Відповідно до полісу №АК/3598229 від 17 травня 2017 року цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Toyota» застрахована ПрАТ «Київський страховий дім» з лімітом відшкодування 100 000 грн. (т.1 а.с.8).

05 липня 2017 року ОСОБА_2 повідомила ПрАТ «Київський страховий дім» про подію, що може бути визнана страховою та звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування (т.1 а.с.91).

11 липня 2017 року представниками ПрАТ «Київський страховий дім» було оглянуто траспортний засіб - Hyundai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 (т.1 а.с.92).

10 жовтня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до відповідача із запрошенням до участі в проведенні автотоварознавчого дослідження (т.1 а.с.10).

Відповідно до висновку експертного дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди від 06 листопада 2017 року №1011/17/17, складеним судовим експертом Дроздовим Ю.В., розмір заподіяної ОСОБА_2 шкоди пошкодженням автомобіля Hyundai, реєстраційний номер НОМЕР_2 склав 221 160 грн. 80 коп. (т.1 а.с.11-31). Вартість експертного дослідження складає 2500 грн., яка була сплачена ОСОБА_2 (т.1 а.с.31).

24 листопада 2017 року ПрАТ «Київський страховий дім» було сплачено ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 99 000 грн.(т.1 а.с.33).

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач просила суд стягнути з відповідача компенсацію заподіяної матеріальної шкоди в сумі 122 160 грн. 80 коп., франшизи в сумі 1 000 грн., послуг евакуатора в сумі 550 грн., витрат з проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 2 500 грн., а також витрат з відправки повідомлення про дату проведення експертного дослідження в сумі 56 грн. 16 коп. (а.с.2, 3).

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як вбачається з висновку експертного дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди від 06 листопада 2017 року №1011/17/17 наданого позивачем, складеним судовим експертом Дроздовим Ю.В., розмір заподіяної ОСОБА_2 шкоди пошкодження автомобіля Hyundai, реєстраційний номер НОМЕР_2 склав 221 160 грн. 80 коп. (т.1 а.с.11-31).

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 зазначав, що він не згодний з розміром завданої позивачу матеріальної шкоди у сумі 221 160 грн. 80 коп., яка була визначена у висновку експертного дослідження, наданого позивачем (т.1 а.с.193-197).

11 лютого 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 звернулася до апеляційного суду із клопотанням про призначення у даній справі судової автотоварознавчої експертизи (т.1 а.с.229-231).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року у справі була призначена судова автотоварознавча експертиза, на вирішення експертизи поставлені наступні питання: 1.Яка ринкова вартість траспортного засобу «Hyundai І20», реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент проведення експертного дослідження, що відповідає комплектації та пробігу автомобіля станом до ДТП на 04 липня 2017 року? 2.Яка вартість відновлюваного ремонту траспортного засобу «Hyundai І20», реєстраційний номер НОМЕР_2 , після ДТП? 3.Яка залишкова вартість траспортного засобу «Hyundai І20», реєстраційний номер НОМЕР_2 після ДТП, яка сталася 04 липня 2017 року? (т.1 а.с.238-240).

З висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №1151-19 у цивільній справі №203/4463/17 від 23 квітня 2019 року вбачається, по першому питанню: що ринкова вартість транспортного засобу «Hyundai І20», реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент проведення експертного дослідження, що відповідає комплектації та пробігу автомобіля станом до ДТП на 04 липня 2017 року - складає 223 076 грн. 58 коп.; по другому питанню: оглядом від 18 квітня 2019 року було встановлено, що траспортний засіб «Hyundai І20», реєстраційний номер НОМЕР_2 відновлений, тому визначити вартість відновлювального ремонту та ринкову вартість траспортного засобу в пошкодженому стані не надається можливим; по третьому питанню: оглядом від 18 квітня 2019 року було встановлено, що траспортний засіб «Hyundai І20», реєстраційний номер НОМЕР_2 відновлений, тому визначити ринкову вартість траспортного засобу в пошкодженому стані не надається можливим (т.2 а.с.18-26).

Згідно наданої позивачем видаткової накладної від 13 лютого 2016 року вартість належного позивачу автомобіля на вказану дату його придбання становила 333 700 грн. у тому числі ПДВ 55 616 грн. 67 коп. ( 333 700 грн. - ПДВ 55 616 грн. 67 коп. = 278 083 грн. 33 коп.) (т.2 а.с.70).

З наявних в матеріалах справи висновку експертного дослідження, наданого позивачем, вбачається, що розмір заподіяної позивачу ОСОБА_2 шкоди пошкодженням автомобіля Hyundai, реєстраційний номер НОМЕР_2 склав 221 160 грн. 80 коп.

Із висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи вбачається, що ринкова вартість транспортного засобу «Hyundai І20», реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент проведення експертного дослідження, що відповідає комплектації та пробігу автомобіля станом до ДТП на 04 липня 2017 року - складає 223 076 грн. 58 коп.

Таким чином, різниця зазначених сум - ринкової вартості транспортного засобу, належного позивачу, на момент проведення експертного дослідження, що відповідає комплектації та пробігу автомобіля станом до ДТП на 04 липня 2017 року, та розміру заподіяної позивачу матеріальної шкоди в результаті ДТП становить - 1 915 грн. 78 коп. ( 223 076 грн. 58 коп. - 221 160 грн. 80 коп. = 1 915 грн. 78 коп.).

Отже, з наданих суду доказів вбачається, що траспортний засіб, належний позивачу - «Hyundai І20», реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті ДТП є фізично знищеним.

В п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду них і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розяснено, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

У судовому засіданні в апеляційному суді позивач ОСОБА_2 пояснювала, що належний їй автомобіль «Hyundai І20», реєстраційний номер НОМЕР_2 вона відремонтувала та не згодна з тим, що автомобіль є фізично знищеним.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця ДТП.

Під час розгляду справи в апеляційному суді 16 липня 2019 року та 22 жовтня 2019 року на розгляд ставилося питання про призначення у справі повторної судової автотоварознавчої експертизи для встановлення вартості вказаного транспортного засобу після ДТП, оскільки вартість пошкодженого транспортного засобу після ДТП не була встановлена, однак клопотань про призначення відповідної повторної судової експертизи від учасників справи до суду не надходило (т.2 а.с.47, 74).

У судовому засіданні в апеляційному суді 21 листопада 2019 року судовий експерт Телятніков С.М. пояснив, що судову автотоварознаву експертизу №1151-19 від 23 квітня 2019 року, було проведено відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Враховуючи, що з наданих суду доказів вбачається, що належний позивачу транспортний засіб в результаті ДТП був фізично знищеним, так як його відновлення економічно не обґрунтовано, доказів його вартості після ДТП суду надано не було, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є недоведеними належними та допустимими доказами у справі, на що суд першої інстанції належної уваги не звернув.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О СТ А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 травня 2018 року та додаткове рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді