ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 серпня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/821/19

Головуючий у першій інстанції - Бездідько В. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1076/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Вінгаль В.М.,

суддів: Губар В.С., Кузюри Л.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бивалькевич Т.В.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа: орган опіки та піклування Прилуцької міської ради,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини на навчання без згоди батька, третя особа - орган опіки та піклування Прилуцької міської ради,

прізвище судді: Бездідько В.М.; місце ухвалення рішення: м. Прилуки,

УСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених вимог просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі України - до республіки Польща, без згоди та супроводу батька дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 28.08.2019 року по 21.12.2019 року, з 03.01.2020 року по 27.01.2020 року з 10.02.2020 по 01.04.2020 року, з 15.04.2020 року по 27.08.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач, батько дитини, не бачиться та не спілкується з сином, участі у його вихованні та догляді не приймає, не цікавиться його фізичним, духовним та моральним розвитком.

Виникли підстави для виїзду за кордон неповнолітнього ОСОБА_3 , а саме для навчання в Польщі, але відповідач в порушення інтересів та бажання дитини, без будь-яких пояснень та причин категорично відмовляється надати позивачу згоду на вивіз (перебування) дитини за межами України в Республіці - Польща, у зв`язку з чим подано позов до суду.

Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Надано дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження від 20 жовтня 2004 року серії НОМЕР_1 ) за межі України -до республіки Польща, без згоди та супроводу батька дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 28.08.2019 року по 21.12.2019 року, з 03.01.2020 року по 27.01.2020 року з 10.02.2020 по 01.04.2020 року, з 15.04.2020 року по 27.08.2020 року.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 грн. 40 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 квітня 2019 року та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

За доводами апеляційної скарги, основною причиною відмови відповідача у наданні дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітнього ОСОБА_3 є обмежені можливості відповідача, оскільки навчання за кордоном потребує значних фінансових затрат не тільки на переїзд, навчання та проживання, а й на забезпечення інших потреб дитини. ОСОБА_2 вказує на те, що з його пенсії та заробітної плати проводяться відрахування по аліментах, що становлять 50% його заробітку, він сплачує кошти за придбану у кредит квартиру у м. Прилуки близько 500 грн. та комунальні платежі близько 2500 грн. за місяць.Крім того, його не було повідомлено про судове засідання.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення суду залишити без зміни, оскільки єдиною метою звернення її до суду є навчання дитини.

Заслухавши голову судового засідання, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що перебування неповнолітнього ОСОБА_3 за межами України з метою навчання за межами України - в республіці Польща у визначені терміни перебування є доцільним для розвитку дитини та повністю відповідає її інтересам.

Проте до такого висновку суд першої інстанції дійшов в порушення вимог ЦПК України, оскільки розглянув справу і постановив заочне рішення не повідомивши належним чином про час та місце судового засідання відповідача ОСОБА_2 , що відповідно до приписів ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення і ухвалення нового рішення.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с.4,5).

Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини і розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Стаття 157 СК України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (далі - Правила).

Вказані Правила передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Правил виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий із батьків відсутній у пункті пропуску.

Тимчасовий виїзд малолітньої дитини за межі України повинен відбуватись лише за погодженням з іншим з батьків, оскільки такий переїзд спричиняє зміну режиму спілкування дитини з іншим із батьків, порядок участі у вихованні дитини, зміну звичайного соціального, культурного, мовного середовища дитини, що впливає на її подальше життя, розвиток і виховання.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, викладеному у справі №712/10623/17, такий дозвіл за відсутності згоди другого з батьків може бути наданий на підставі рішення суду на певний період з визначенням його початку й закінчення.

Апеляційним судом встановлено, що 06.02.2019 року ОСОБА_1 направила ОСОБА_2 лист з проханням надати дозвіл на виїзд неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кордон на вступні іспити та подальше навчання у Польщі (а.с.8,9).

Відповідно до довідки про прийняття іноземця до школи у Польщі, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_2 , громадянин України, що проживає в м. Прилуки, Чернігівська область , Україна , прийнятий до першого класу Технікуму №4 за професією: технік обладнання та систем відновлюваної енергетики у Комплексі будівельно-керамічних шкіл у Глівіцах. Навчання триває п`ять років, з 01 вересня 2019 року до 31 серпня 2024 року. Учень розпочне навчання з першого вересня 2019 року.

Згідно із запрошенням, Комплекс будівельно-керамічних шкіл в Глівіцах, 44-100 Глівіце, вул. Бойковська, 16, запрошує ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_2 , громадянина України, що проживає в м. Прилуки, Чернігівська область, Україна , до міста Глівіце на період з 27 серпня 2019 року по 31 серпня 2024 року в рамках навчання у Технікумі №4, що належить до згаданого Комплексу. Цей учень був прийнятий до вказаної школи на підставі поданих документів і може почати навчання з 01 вересня 2019 року в першому класі. Навчання у технікумі триває п`ять років. У школі передбачено проживання та харчування у інтернаті при Комплексі Техніко-Інформаційних Шкіл у Глівіце , тоді як витрати на перебування в Польщі повністю фінансуються батьками.

15 серпня 2019 року приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Сидоренко Л.О. посвідчено заяву ОСОБА_1 на тимчасові поїздки за кордон до Республіки Польща з метою відпочинку та навчання, у період з 15 серпня 2019 року до 31 січня 2022 року, її неповнолітньому сину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_4 , на самостійний перетин кордону України та/або у супроводі його матері ОСОБА_1 , по закінченню терміну перебування за кордоном вона забезпечує повернення сина до України, в м. Прилуки Чернігівської області.

Враховуючи встановлені апеляційним судом обставини справи та взявши до уваги ті обставини, що надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини носить тимчасовий характер та має на меті навчання дитини, а відповідач, не даючи згоди на виїзд дитини за кордон, порушує права дитини, то суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, шляхом надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження від 20 жовтня 2004 року серії НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 ), у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий Прилуцьким МРВ УМВС України в Чернігівській області 09.08.2007 року, за межі України до республіки Польща на навчання в технікумі №4 у Комплексі будівельно-керамічних шкіл в Глівіцах, харчування та проживання в інтернаті при Комплексі Технічно-Інформаційних Шкіл у Глівіце, у період з 28.08.2019 року по 21.12.2019 року, з 03.01.2020 року по 27.01.2020 року з 10.02.2020 по 01.04.2020 року, з 15.04.2020 року по 27.08.2020 року, без згоди та супроводу батька дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, тимчасове перебування неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межам України в республіці Польща з метою навчання не перешкоджає його спілкуванню з батьком.

Доводи ОСОБА_2 про те, що основною причиною відмови у наданні дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітнього сина є обмежені фінансові можливості відповідача, оскільки навчання за кордоном потребує значних фінансових затрат не тільки на переїзд, навчання та проживання, а й на забезпечення інших потреб дитини не приймаються до уваги, так як спрямовані на майбутнє, а завданнями цивільного судочинства відповідно до ст.2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту саме вже порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_2 , не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду, то заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 квітня 2019 року підлягає скасуванню.

Клопотання ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її користь судового збору та послуг банку у сумі 768,40 грн. та 10 грн. відповідно, поштові пересилки - 43,4 грн. та 46 грн., переклад документів з польської мови - 650 грн., проїзні квитки - 560 грн. (140 грн. х 4) підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.ст.138, 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 768 грн. 40 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та витрати, пов`язані з прибуттям до Чернігівського апеляційного суду у розмірі 560 грн., що підтверджується відповідними проїзними квитками.

Вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її користь коштів за послуги банку у сумі 10 грн., поштові пересилки - 43,4 грн. та 46 грн., переклад документів з польської мови - 650 грн. не є витратами, передбаченими ст.133 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 квітня 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження від 20 жовтня 2004 року серії НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 ), у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий Прилуцьким МРВ УМВС України в Чернігівській області 09.08.2007 року, за межі України до республіки Польща на навчання в технікумі №4 у Комплексі будівельно-керамічних шкіл в Глівіцах, харчування та проживання в інтернаті при Комплексі Технічно-Інформаційних Шкіл у Глівіце, у період з 28.08.2019 року по 21.12.2019 року, з 03.01.2020 року по 27.01.2020 року з 10.02.2020 по 01.04.2020 року, з 15.04.2020 року по 27.08.2020 року, без згоди та супроводу батька дитини- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , витрати, пов`язані з прибуттям до Чернігівського апеляційного суду у розмірі 560 грн., 768 грн. 40 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Голова судового засідання

Судді