Справа № 201/8383/19
Провадження № 2-н/201/177/2019
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

26 липня 2019р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И Л А:

22.07.2019р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей (справа передана судді Ткаченко Н.В. 23.07.2019р.).

Ознайомившись із заявою та доданими до неї документами, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

В заяві про видачу судового наказу представник заявниці - адвокат Новицький Д.О., який діє на підставі ордеру №1001883 від 19.07.2019р., просить стягнути аліменти на утримання трьох малолітніх дітей в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не є тотожним до вимоги, визначеної п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а відповідно до пункту 4 частини 3 цієї статті до заяви додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В якості доказу проживання малолітніх дітей разом із заявницею до заяви про видачу судового наказу надана копія договору оренди квартири від 01.07.2019р., укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Проте цей договір не може бути належним та допустимим доказом, який підтверджує проживання малолітніх дітей разом із заявницею, оскільки не надано доказів того, що ОСОБА_3 є власником наданого в оренду майна, а також договір оформлений без дотримання вимог ч. 2 ст. 158 ЖК України, оскільки не зареєстрований у виконавчому комітеті місцевої Ради або в органі управління, що ним утворюється.

Таким чином, вважаю за можливе відмовити заявниці у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , оскільки заявлені нею вимоги не відповідають п. 4 ч. 1 ст. 161ЦПК України, а також не надано належних та допустимих доказів того, що малолітні діти проживають разом з нею.

Роз`яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявниця у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 161, 163, 165, 260, 353 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей - відмовити.

Роз`яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявниця у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.