Справа № 289/304/19
Номер провадження 2/289/210/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2019 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Луньова Д.Ю., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Верлоцького старостинського округу Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

17.07.2019 ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області Луньової Д.Ю. позовну заяву ОСОБА_1 до Верлоцького старостинського округу Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків «…не пізніше п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали…».

Через канцелярію суду за вх. № 3889/19 від 24.07.2019 позивачка подала «Заяву про усунення недоліків», в якій зазначила, що досудове врегулювання спору проводилось в усному порядку, за необхідності вона може надати письмові докази на підтвердження даного факту; попередній розрахунок суми судових витрат відповідає сумі сплаченого судового збору; інші докази відсутні; іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав не подавалось.

Дослідивши заяву про усунення недоліків, надану на виконання ухвали суду від 12.07.2019, в системному аналізі з вимогами до позовної заяви, передбаченими положеннями ЦПК України, недоліками, на які суд вказав в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, передбаченими положеннями ЦПК України, та, враховуючи особливості розгляду спадкових справ, суддя дійшов висновку, що «заява про усунення недоліків» не усуває, зазначені в ухвалі суду від 12.07.2019 недоліки.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦПК України, сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленністю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Цивільним законодавством визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину. Свідоцтво на право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, нотаріусом. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимогу про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають (Постанова Пленуму ВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику в справах про спадкування»). У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, досудове врегулювання в спадкових справах є обов`язковим згідно із законом.

Елементом права на справедливий судовий розгляд є право на доступ до суду. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це право не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу до суду потребує регулювання з боку держави. Для такого регулювання Держави-учасниці Конвенції мають певну свободу розсуду, але застосовані ними обмеження не повинні звужувати чи не применшувати можливості доступу до суду в такий спосіб або настільки, що нівелюється сама сутність цього права (mutatis mutandis рішення у справі «Ганс-Адамс ІІ проти Німеччини» («Prince Hans-Adam II Of Liechtenstein v. Germany») від 12.07.2001, заява № 42527/98, § 44).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Враховуючи вищевикладене, спираючись на практику ЄСПЛ, керуючись принципами змагальності та диспозитивності цивільного процесу, беручи до уваги відсутність чіткого твердженняпозивача щодо вчинення або невчинення позивачем, передбачених законодавством обов`язкових дій щодо прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, які передують зверненню до суду з позовом, попереджаючи негативні наслідки щодо порушення в подальшому права позивача звернутися до суду в позовному провадженні з цим позовом, суд дійшов висновку про неусунення «заявою про усунення недоліків», недоліків, вказаних судом в ухвалі суду від 12.07.2019.

Відповідно до ч. 3ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Встановивши, що у встановлений судом строк позивач не усунув недоліки позовної заяви, суддя дійшов висновку про визнання його заяви неподаної та її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Верлоцького старостинського округу Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно,- визнати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню, з урахуванням викладеного в даній ухвалі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання в порядку передбаченому ч. 2 ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області.

У разі якщо ухвалу постановлено без учасників справи, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя /підпис/ Д. Ю. Луньова

Згідно з оригіналом

Суддя Д. Ю. Луньова

"___" __________ 20 __

(дата засвідчення копії)