Справа №466/1835/17
Провадження №2/463/784/19
УХВАЛА

15 січня 2019 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Леньо С. І., розглянувши позовну заяву Підприємства обєднання громадян «Розквіт» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Старий Лицар» ЛТД, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-виробниче підприємство «Олдім», ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Львівська міська рада про визначення погодження межі земельної ділянки та усунення перешкод у здійснення права на оренду земельної ділянки, -

встановив:

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до відповідачів, який в подальшому неодноразово уточнював та в кінцевому, просить ухвалити рішення, яким визначити погодженими межі земельної ділянки, яка знаходиться за адресою пр. В. Чорновола, 67а у м. Львові згідно акту узгодження меж, виготовленого ФОП «Любчик Володимир Леонідович» та усунути перешкоди позивачу у здійсненні права на оренду земельної ділянки, шляхом визнання права подальшого виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на пр. Чорновола, 67а у м. Львові для облаштування та обслуговування торгово-офісного та розважального комплексу без підписів суміжних землекористувачів: ОСОБА_1, ТОВ «Старий Лицар» ЛТД, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ ТВП «Олдім», ОСОБА_6, в акті узгодження меж, виготовленому ФОП «Любчик Володимир Леонідович».

Вказаний позов стосується нерухомого майна, яке розташоване на території Шевченківського району м. Львова, а відтак, за правилами ст. 30 ЦПК України, підсудний Шевченківському районному суду м. Львова.

10.01.2019р. справа надійшла до Личаківського районного суду м. Львова на підставі розпорядження голови Шевченківського районного суду м. Львова від 09.01.2019р., винесеного відповідно до ст. ст. 31, 41 ЦПК України.

Вивчивши матеріали даної справи, вважаю, що таку належить повернути до Шевченківського районного суду м. Львова з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 34 ЦПК України, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи. Передача справи з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі розпорядження голови суду на розгляд суду, найбільш територіально наближеного до цього суду.

Підстави для відводу судді визначені у ст. 36 ЦПК України, а порядок його вирішення регламентові ст. 40 ЦПК України.

Зокрема, згідно ч. 9 ст. 40 ЦПК України, питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦПК України, процедурні питання, повязані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 34, ч. 9 ст. 40, ч. 2 ст. 258 ЦПК України свідчить про те, що питання про самовідвід може бути вирішено лише ухвалою суду, яка постановляється в нарадчій кімнаті.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, один суддя Шевченківського районного суду м. Львова відведений на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 18.09.2018р., а всі інші заявили собі самовідвід.

При цьому, лише двома суддями цього суду самовідвід вирішено відповідними ухвалами від 27.09.2017р. та від 20.04.2018р. Відносно інших заяв про самовідвід в матеріалах справи відповідні ухвали, якими вирішувались такі заяви відсутні. Крім того, відсутні такі ухвали у Єдиному державному реєстрі судових рішень, що свідчить про те, що питання про самовідвід інших суддів у встановленому законом порядку не вирішено і відповідно, підстави для направлення матеріалів справи до іншого суду на даний час відсутні.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» у рішенні від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з &?л;…&? ; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &? ;…&?и;». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справах «Сокуренко і Стригун проти України» зазначається, що термін «судом, встановленим законом» у п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

За змістом ч. 1 ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Таким чином, оскільки заяви про самовідвід усіх суддів Шевченківського районного суду м. Львова не вирішено у встановленому законом порядку, а справа за правилами виключної підступності підсудна саме цьому суду, Личаківський районний суд м. Львова не може вважатись повноважним судом для її розгляду, а оскільки така обставина є безумовною підставою для скасування судового рішення, яким закінчується розгляд справи, матеріали такої справи належить повернути до Шевченківського районного суду м. Львова для прийняття до свого провадження та продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 31, 34, 40, 258, 260 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Справу за позовом Підприємства обєднання громадян «Розквіт» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Старий Лицар» ЛТД, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-виробниче підприємство «Олдім», ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Львівська міська рада про визначення погодження межі земельної ділянки та усунення перешкод у здійснення права на оренду земельної ділянки повернути до Шевченківського районного суду м. Львова для прийняття до свого провадження та продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Леньо С. І.