18 листопада 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.,
за участю секретаря Романенко І.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
третьої особи ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення, та зняття з реєстраційного обліку,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідач з 2001 року не проживає у квартирі позивача. Речі відповідача в квартирі відсутні, участі у витратах на оплату комунальних послуг та утримання житла не приймає. Позивачу як власнику необхідно сплачувати комунальні платежі за всіх зареєстрованих у будинку. Реєстрація відповідача у квартирі порушує право власності позивача щодо володіння, користування та розпорядження майном, він позбавлений можливості оформити субсидію. У зв`язку з цим, просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 , та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку.
Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні вважала позов таким, що підлягає задоволенню.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено згідно спадкового договору від 06.07.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори Збутевичем О.М., ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав Херсонського державного бюро технічної інвентаризації №28247156 від 06.12.2010 року.
Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб ОСББ «Парус» від 04.10.2018 року за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1 власник, ОСОБА_2 мати, ОСОБА_3 син.
Згідно відомостей Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно акту ОСББ «Парус» від 11.10.2018 року ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 не проживає.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 підтвердила факт не проживання відповідача в спірному житловому приміщенні без поважних на те причин понад 1 рік.
Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи зазначене, суд вважає позов ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України та ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки встановлено відсутність ОСОБА_3 понад встановлений законом строк у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин.
В частині зняття з реєстраційного обліку слід відмовити, так як визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку в позасудовому порядку.
У зв`язку з цим, додатково позбавляти ОСОБА_3 права користування вказаною вище квартирою не має необхідності, адже вказані вимоги позивача фактично дублюють одна одну.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 259, 263-265, 280-284, 355 ЦПК України, ст.ст.321, 405 ЦК України, ст.150 ЖК УРСР, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення, та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: С.І.Майдан
Повний текст рішення суду виготовлений 25.11.2019 року.
Суддя: С.І.Майдан