У Х В А Л А

22 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 751/3399/17

провадження № 61-20422 ск 19

Верховний Суд у складі колегії судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 липня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 48 455 грн. 58 коп..

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 08 вересня 2011 року між банком та ОСОБА_1 укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що відповідач ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.>

За умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Позивач зазначав, що ОСОБА_1 свої зобов`язання з повернення кредиту не виконує, внаслідок чого станом на 30 квітня 2017 року утворилась заборгованість у сумі 48 455,58 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом - 3 999,20 грн., по процентам за користування кредитом - 38 377 грн., заборгованості за пенею та комісією - 3 295,78 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 2 283,60 грн. та яку позивач просить стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 жовтня 2017 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 08 вересня 2011 року в розмірі 44 995 грн 01 коп., з них: заборгованість за кредитом - 3 999 грн 20 коп., заборгованість за відсотками - 38 377 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 2 118 грн 81 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПриватБанк» 1 485 грн. 73 коп. судового збору.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 червня 2019 року заочне рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 жовтня 2017 року у справі скасовано та призначено справу до судового розгляду в загальному порядку.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 липня 2019 року, яке залишено без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 08 вересня 2011 року в розмірі 3 999 грн. 20 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 132 05 грн. судового збору.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суду, виходив з того, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошті у добровільному порядку відповідачем не повернуті, тому суд вважав за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 999,20 грн., яка становить тіло кредиту.

Суд першої інстанції зазначив, що надані банком Умови та Правила надання банківських послуг не є складовою кредитного договору як такі, що не підписані і не визнаються позичальником та не передбачені у підписаній ним анкеті - заяві, яка не може свідчити про прийняття відповідачем запропонованих йому умов та приєднання до оспорюваного договору, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення нарахованої позивачем суми відсотків, комісії, пені та штрафів.

14 листопада 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 липня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року, в якій просило скасувати ці судові рішення в частині відмови у задоволення позовних вимог щодо стягнення процентів та неустойки на направити справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції, в іншій частині ці судові рішення залишити без змін.

Верховний Суд, вивчивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржувані судові рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина перша статті 274 ЦПК України визначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи і справи, що виникають з трудових відносин, а згідно частини другої цієї статті - може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 - 5 цієї частини.

Системний аналіз частини шостої статті 19, статті 274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є, справи які (за виключенням справ, які мають розглядатися тільки за правилами загального позовного провадження), є справи, які фактично можна поділити на справи: у яких ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; та справи незначної складності, які визначені судом малозначними, у тому числі малозначні в силу закону з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує критерії, визначені в частині третій статті 274 ЦПК України, а саме: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості у розмірі 48 455 58 грн, ціна якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (100х 1921 грн =191 200 грн.), а тому в цій частині справа є малозначною в силу закону.

Таким чином ця справа є малозначною.

Крім того, відповідно до частини першої статі 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження;

У цій справі обставин, передбачених частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389 та частиною першою статі 411 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню або обставин, за яких судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню не встановлено.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 липня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко