Провадження 2-п/127/62/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Крижанівського В.В.

розглянувши в судовому засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09.09.2015 р. в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

09.09.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області було винесено заочне рішення по справі №127/11716/15-ц за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 (про стягнення заборгованості по кредитному договору, яким стягнлто на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №VIXRRX09430002 від 05.12.2007 року в розмірі 2900,00 грн., з яких 2400,00 грн. нарахованої пені та 500,00 грн. штраф (фіксована частина), а також 243,60 грн. у відшкодування понесених судових витрат зі сплати судового збору.

Копію рішення суду було отримано представником відповідача 11.10.2019 року.

Відповідач в заяві про перегляд заочного рішення суду зазначає про те, що стягнуто заборгованість за кредитним договором № VIXRRX09430002 від 05.12.2007 року в розмірі 2900,00 грн., з яких 2400,00 грн. нарахованої пені та 500,00 грн. штраф (фіксована частина), а також 243,60 грн. у відшкодування понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору.

При цьому, як зазначено у рішенні борг за кредитним договором №VIXRRX09430002 від 05.12.2007 р. в розмірі 3872,36 грн. вже був раніше стягнутий з відповідача на користь банку відповідно до судового наказу. Таким чином, борг за тілом кредиту уже стягнуто, а відтак строк кредитування закінчено.

За таких обставин, з моменту закінчення строку кредитування, банком втрачено право нарахування процентів та штрафних санкцій

Відповідно до ст. 1050 ЦК передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у цій справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК, а не у вигляді стягненні процентів та пені, у зв`язку із чим вимоги про стягнення процентів та пені нарахованих після закінчення строку кредитування, а саме після 30.05.2008 p., є необгрунтованими.

Викладене підтверджується висновком Верховного Суду, який 15.08. 2018 року в справі №761/13715/13-ц, провадження №61-11145св 18 (ЄДРСРУ 75970017) в черговий раз підтвердив позицію, викладену у пунктах 91-95 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12-ц, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Оскаржуваним рішенням стягнуто пеню та штраф.

Представник відповідача вважає, що стягнення 2 видів неустойки за порушення умов кредитного договору є неправомірним, оскільки прямо суперечить нормам ст. 61 Конституції України, виходячи з наступного.

Постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21.10.2015 р. по справі № 6-2003цс15 висловлено наступну правову позицію щодо одночасного стягнення пені та штрафних санкцій за несвоєчасне виконане зобов`язань за кредитним договором : «Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється в відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частий друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення».

Представник відповідача подала заяву про проведення судового засідання за її відсутності, заяву про перегляд заочного рішення суду підтримує.

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» подав заяву про те, що на поточну дату 19.11.2019 р. відсутня заборгованість ОСОБА_1 перед АТ КБ «Приватбанк» та просить закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Розглянувши заяву про перегляд заочного рішення суду, дослідивши документи, подані представником відповідача про відсутність заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «Приватбанк», суд дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наведені відповідачем докази про закінчення строку кредитування за кредитним договором №№VIXRRX09430002 від 05.12.2007 року і безпідставність вимог позивача про стягнення пені 2400 грн. та штрафу 500 грн. суд вважає такими, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Також суд враховує довідку АТ КБ «Приватбанк» від 06.11.2019 р. про відсутність у ОСОБА_1 заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк».

Керуючись ст. ст. 284, 287, 288 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09.09.2015 р. в справі №127/11716/15-ц за позовом ПАТ КБ "Приват Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Скасувати заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09.09.2015 р. в справі №127/11716/15-ц за позовом ПАТ КБ "Приват Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Справу призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 29.11.2019 р. на 14 год. 15 хв.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя