РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Мукачево Справа №303/7541/18

2/303/320/19 Номер рядка стат.звіту 4

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Немеш Г.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2 комітету Мукачівської міської ради

про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 09 січня 2019 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на побутово-офісну будівлю позначену в технічному паспорті під літ. В-В'-В'' з прибудованою котельнею - літ В''', загальною площею приміщень 368,50 м.кв., які розташовані за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Свалявська, 5В (надалі - Будівля).

Позовні вимоги обґрунтовуються доводами щодо наявності у позивача всіх правових підстав для визнання за ним права власності на вищевказане нерухоме майно, яке збудоване на належній йому земельній ділянці.

Аргументуючи свою позицію щодо необхідності задоволення судом заявлених ним позовних вимог, позивач зазначив, що йому на праві власності належить 286/2000 частин цілісного майнового комплексу, а саме: моторний цех під літерею «Е-Е1», столярний цех під літерою «В», навіс літери «Т» за адресою: м. Мукачево, вул. Свалявська, 5 Закарпатської області. На підставі рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 30 листопада 2004 року №258 «Про будівництво» йому було надано дозвіл на проведення проектно-вишукувальних робіт по реконструкції столярного цеху (будівля літер В) по вказаній адресі під офісні приміщення та надбудову мансардного поверху. В 2005 році було виготовлено робочий проект. Рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 20 липня 2006 року №164 «Про будівництво» надано дозвіл на реконструкцію. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03 серпня 2006 року №2407 він набув право власності на земельну ділянку загальною площею 0,3888 га, на якій розташовані вказані обєкти нерухомості. На протязі 2007-2008 років на підставі дозвільної та проектно-технічної документації ним було проведено реконструкцію існуючої на той час будівлі столярного цеху позначеного під літ. В з прибудовою (літ. В'), котельнею (літ. В'') та надбудовою мансардного поверху літ. (В'''). Однак дозвіл на початок виконання будівельних робіт був втрачений, тому реконструйованим частинам Будівлі було присвоєно статус самочинно збутового майна. У звязку з наведеним, існує обєктивна перешкода, яка не дає можливості ввести реконструйовану будівлю в експлуатацію.

Позивач наголосив також на тому, що проведена реконструкція не порушує прав інших осіб та проведена з дотриманням усіх державних архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил.

Нормативно правовою підставою для задоволення позовних вимог зазначені положення ст.ст. 376 Цивільного кодексу України.

В судове засіданні позивач не зявився, натомість подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при цьому уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задоволити.

Від уповноваженого представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі. При цьому вирішення позовних вимог було залишено на розсуд суду.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

1. Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з того, що згідно із частиною першою ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у ст. 16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

З урахуванням п. 1 частини другої ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту порушеного права є його визнання.

2. Не оспорюється учасниками судового процесу той факт, що предметом спору, тобто матеріально правовим обєктом з привиду якого заявлено позов є нерухоме майно, а саме Будівля.

Так, фактичні дані по справі свідчать про те, що позивачу на праві спільної часткової власності належало 572/4000 комплексу за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Свалявська, 5 (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.03.2003 року № 236961, а.с. 14) та 31/4000 комплексу за вказаною адресою (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.03.2009 року №22308530, а.с. 17).

Також позивачу було дозволено проведення проектно-вишукувальних робіт по реконструкції столярного цеху (будівля літер В) на вул. Свалявській, 5 (вул. Піонерів, 79 до перейменування) під офісні приміщення та надбудову мансардного поверху (витяг з рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 30 листопада 2004 року №258, а.с. 29).

Поряд з цим, позивач є власником земельної ділянки площею 0,3888 га, яка розташована на вул. Свалявській, 79 в м. Мукачево (державний акт на право власності на земельну ділянку від 04.09.2006 серії ЗК №044052, а.с. 28).

На підставі рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 29 серпня 2006 року №192 визначено земельну ділянку площею 0,3888 га, яка розташована на вул. Свалявській, 79 в м. Мукачево за позивачем для обслуговування виробничої бази автомобільного транспорту з організацією заїзду з проїзду місцевого значення вул. Свалявської та присвоїти номер «вул. Свалявська, 5В».

На підставі рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 20 липня 2006 року №164 позивачу надано дозвіл на реконструкцію столярного цеху (будівля літер В) по вул. Свалявській, 5 (вул. Піонерів, 79 до перейменування) під офісні приміщення та надбудову мансардного поверху згідно з розробленою та затвердженою проектно-технічною документацією (а.с. 62).

ОСОБА_3 про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій обєкта: побутово-офісна будівля літ. В-В'-В'', котельня літ. В''', за адресою: м. Мукачево, вул. Свалявська, 5В від 12.10.2018 року (а.с. 71-78) свідчать про те, що технічний стан несучих та огороджуючих конструкцій обстеженої Будівлі, в цілому, задовільний, Будівля збудована на власній земельній ділянці, тобто на окремій огородженій території промислово-побутового призначення. На протязі 2007-2008 років було проведено самочинно реконструкцію існуючої будівлі столярного цеху, літ. В, з прибудовою, літ. В', котельні, літ. В''' та надбудовою мансардного поверху В'''. Подальша безпечна експлуатація Будівлі, загальною площею приміщень 368,50 м.кв. за адресою: м.Мукачево, вул. Свалявська, буд. 5В можлива без підсилення несучих та огороджуючих конструкцій, а також без перепланування існуючих приміщень.

3. Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд застосовує наступні норми права та наводить мотиви їх застосування.

За статтею 43 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Поряд з цим, фактичний наліз норм Цивільного кодексу України вказує на те, що право власності - це сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і в своїх інтересах, усунення третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов'язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб, а можливість виникнення права власності за рішенням суду на нерухоме майно передбачена лише у статтях 335 та 376 ЦК України. В інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема з правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Згідно із частинами першою та другою статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Водночас, відповідно до частини третьої статті 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй виділена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно.

На підставі частини пятої статті 376 Цивільного кодексу України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Отже, у випадках установлених законом, зокрема частиною третьою статті 376 Цивільного кодексу України, самочинне будівництво є правопороджуючим юридичним фактом, який є підставою для набуття права власності.

Об'єкти самочинного будівництва - це вид нерухомого майна з притаманними йому фізичними ознаками, але з особливим правовим режимом.

Об'єкти самочинного будівництва, з урахуванням того, що вони є проміжним результатом будівельної діяльності та мають тимчасовий характер, є об'єктами цивільних прав: або у вигляді речей, тобто будівельних матеріалів, або у вигляді повноцінного об'єкта нерухомого майна в разі набуття права власності на об'єкт самочинного будівництва.

Також слід констатувати, що право власності у порядку, передбаченому частиною третьою статті 376 Цивільного кодексу України, може бути визнане лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створене у зв'язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом. Крім того, здійснене самочинне будівництво не повинне порушувати прав інших осіб.

За результатами судового розгляду справи встановлено, що позивач набувши у власність нерухоме майно за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Свалявська, 5, згодом став власником земельної ділянки, на якій це майно розташоване. В подальшому, отримавши дозвіл на реконструкцію столярного цеху (будівля літер В) під офісні приміщення та надбудову мансардного поверху згідно з розробленою та затвердженою проектно-технічною документацією, провів реконструкцію будівлі із дотриманням архітектурно будівельних, санітарних та пожежних норм.

Таким чином, приймаючи до уваги фактичні обставини справи на предмет їх відповідності вищевказаним приписам матеріального права, зокрема і правовій конструкції, передбаченій частиною третьою ст. 376 Цивільного кодексу України, слід зазначити, що подані позивачем по справі доказові матеріали у повній мірі дають підстави для висновку про підставність уточнених позовних вимог ОСОБА_1, оскільки останній провів реконструкцію та прибудову окремих частин Будівлі на належній йому на праві приватної власності земельній ділянці з дотримання будівельних норм та стандартів. Також таке право володіння позивача ніким не оспорюється та не порушує прав інших осіб, що є правовою підставою для задоволення позову. Визнання права власності на нерухоме майно необхідно позивачу для оформлення належним чином прав, так як іншого шляху для одержання правовстановлюючих документів, ніж звернення до суду з позовом у нього немає.

За таких обставин справи, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 8, 43, 124, 129, 1291 Конституції України, ст. 376 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

2. Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на побутово-офісну будівлю позначену в технічному паспорті під літ. В-В'-В'' з прибудованою котельнею літ. В''', загальною площею приміщень 368,50 м.кв., які розташовані за адресою: Закарпатська область, місто Мукачево, вулиця Свалявська, 5В.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

5. Позивач: ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, 89600, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1).

Відповідач: виконавчий комітет Мукачівської міської ради (89600, м. Мукачево, пл. Духновича, 2, ).

Суддя В.В. Кость