Справа № 347/886/17
Провадження № 22-ц/4808/1107/19
Головуючий у 1 інстанції Гордій В.І.
Суддя-доповідач Василишин
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Максюти І.О., Горейко М.Д.,

секретаря Мельник О.В.

за участю представник апелянта Сіреджука П .П .

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області на ухвалу Косівського районного суду від 17 серпня 2017 року у складі судді Гордія В.І., постановлену у м. Косів, у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії та бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сапіжака Івана Івановича, головного державного виконавця Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджука Петра Петровича, -

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сапіжака І.І., головного державного виконавця Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджука П.П.

Скаргу обґрунтовував тим, що рішенням Косівського районного суду від 04 квітня 2009 року Бабинську сільську раду Косівського району зобов`язано встановити санітарну зону між його господарством та сільським цвинтарем. По даний час судове рішення Косівським РВ ДВС не виконано. 18 травня 2016 року рішенням Косівського районного суду скасовано постанову старшого державного виконавця Стефурака Р.М. про закінчення виконавчого провадження та направлено виконавче провадження для його відновлення. 25 жовтня 2016 року державний виконавець відновив виконавче провадження, однак в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» ДВС не вчинила будь-яких дій щодо виконання судових рішень.

09 березня 2017 року ДВС винесла постанову про закінчення виконавчого провадження посилаючись на те, що Косівський районний суд не направив на їхню адресу оригіналу виконавчого листа від 11 червня 2013 року. Такі дії є неправомірними, тому просив визнати неправомірними бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сапіжака І.І. та головного державного виконавця Косівського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Сіреджука П.П. та зобов`язати Косівський РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області виконати рішення суду за виконавчим провадженням №2-А-44 від 08 квітня 2009 року на підставі виконавчого листа виданого Косівським районним судом 31 березня 2017 року по справі № 0910/2-а-4921/2011. Сягнути з Сапіжака І.І. та Сіреджука П.П. та в його користь судові витрати пов`язані з розглядом справи в сумі 2 400,00 грн.

Ухвалою Косівського районного суду від 17 серпня 2017 року скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Косівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджука П.П., зобов`язавши його виконати рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області за виконавчим провадженням №2-А-44 від 08 квітня 2009 року на підставі виконавчого листа виданого Косівським районним судом 31 березня 2017 року по справі № 0910/2-а-4921/2011.

Стягнуто з Косівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в користь ОСОБА_3 2 400,00 грн судових витрат.

В апеляційній скарзі на дану ухвалу Косівське РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають істотне значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що Косівський РВ ДВС не може зобов`язати себе виконати ухвалу Косівського районного суду від 17 серпня 2017 року, оскільки у виконавчому документі боржником виступає Косівський РВ ДВС, а не голова Бабинської сільської ради.

Вказує, що стягувачем не сплачено авансовий внесок та не подано заяву про примусове виконання рішення, тому відділом примусового виконання рішень ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області було повернуто виконавчий документ.

У зв`язку з наведеним, просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги.

В засіданні апеляційного суду представник Косівського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області - Сіреджук П.П. апеляційну скаргу підтримав з вищенаведених підстав.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку був повідомлений, а тому, враховуючи його належне повідомлення, колегія суддів вважала за можливе слухати справу у його відсутності на підставі ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Задовольняючи частково скаргу на дії державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Косівського районного суду від 25 лютого 2009 року не виконано, боржником за рішенням суду є сільський голова села Бабин Косівського району, а тому виконувати судове рішення зобов`язаний відділ ДВС Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області.

Проте з таким висновком суду не погоджується колегія суддів з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що рішенням Косівського районного суду від 23 січня 2012 року (справа №0910/2-а-4921/2011) визнано незаконними дії заступника начальника відділу ДВС Косівського районного управління юстиції щодо закриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-А-44 від 08 квітня 2009 року, визнано незаконною та скасовано постанову заступника начальника відділу ДВС Косівського районного управління юстиції від 20 грудня 2011 року про закінчення виконавчого провадження, зобов`язано відділ ДВС Косівського районного управління юстиції виконати рішення суду за виконавчим провадженням №2-А-44 від 08 квітня 2009 року (а.с. 7).

На виконання вищезазначеного рішення суду Косівським районним судом 31 березня 2017 року видано виконавчий лист №0910/2-а-4921/2011 (а.с. 7).

04 квітня 2017 року головним державним виконавцем Косівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Сіреджуком П.П. повернуто виконавчий документ №0910/2-а-4921/2011, виданий 31 березня 2017 року Косівським районним судом без прийняття до виконання на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 5).

13 квітня 2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Сапіжаком І.І. повернуто виконавчий документ №0910/2-а-4921/2011, виданий 31 березня 2017 року Косівським районним судом без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 4).

Не погоджуючись із діями державного виконавця у травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даною скаргою у порядку передбаченому цивільно-процесуальним кодексом.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до пункту 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2014 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, зокрема, що скарги сторони виконавчого провадження щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами ЦПК, підлягають розгляду судом, який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто тим судом, що видав виконавчий документ.

Згідно частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку, скарга на дії державного виконавця стосується виконання судового рішення ухваленого в порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства, а саме виконавчого листа № 0910/2-а-4921/2011, виданого 31 березня 2017 року, тому і оскарження таких дій підлягає в порядку визначеному цим кодексом.

Разом з тим, заявник не позбавлений права оскаржувати дії чи бездіяльність державних виконавців пов`язаних з виконанням рішення Косівського районного суду від 25 лютого 2009 року по справі №2-А-44 2009 року, яким позов ОСОБА_3 до голови Бабинської сільської ради про оскарження бездіяльності голови Бабинської сільської ради задоволено, визнано бездіяльність сільського голови Бабинської сільської ради та зобов`язано його встановити санітарну зону між сільським кладовищем та господарством ОСОБА_3 , а також заборонено проведення поховань поза межами відведеної території для сільського кладовища, оскільки спір і скарги ОСОБА_3 стосуються саме невиконання даного рішення.

Однак, суд першої інстанції на вищенаведені обставини справи уваги не звернув і, як наслідок, розглянув подану скаргу з порушенням правил юрисдикції, а відтак, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження відповідно до положень статті 255 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 374, 377, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області задоволити частково.

Ухвалу Косівського районного суду від 17 серпня 2017 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Роз`яснити, що заявник вправі звернутися за захистом порушеного права до адміністративного суду в порядку визначеному КАС України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 серпня 2018 року.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: І.О. Максюта

М.Д. Горейко