Єдиний унікальний номер 235/3361/15-ц Номер провадження 22-ц/804/2885/19
Єдиний унікальний номер 235/3361/15-ц
Номер провадження 22-ц/804/2885/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Халаджи О. В.

суддів: Азевича В.Б., Гапонова А.В.,

секретар Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2019 року за заявою ОСОБА_1 при видачу дублікату виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» про відшкодування моральної шкоди (суддя Філь О.Є.),

В С Т А Н О В И В:

5 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа про стягнення з ТОВ «ШБК «Донецькшахтопроходка» в рахунок відшкодування моральної шкоди 9000 грн. на користь ОСОБА_1 .

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Видано дублікат виконавчого листа згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2015 року наступного змісту: Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ШБК «Донецькшахтопроходка» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 9000 (дев`ять тисяч) грн.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 вересня 2019 року було виправлено допущену описку в ухвалі суду від 13 вересня 2019 року.

Не погодившись з ухвалою суду від 13 вересня 2019 року генеральний директор ТОВ «ШБК «Донецькшахтопроходка» Родченко С.О. подав апеляційну скаргу, вважає, що ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування доводів скарги зазначено, що при постановленні ухвали про видачу дублікату виконавчого листа судом першої інстанції не з`ясовано коли рішення набрало законної сили та строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Тобто, суд повинен був з`ясувати чи не сплив строк для звернення з заявою про видачу дубліката виконавчого документу. Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12.08.2015 року набрало законної сили 26.08.2015 року, суд повинен був відмовити у задоволені заяви, оскільки строк для пред`явлення виконавчого документа стягувачем сплив 26.08.2018 року, а позивач звернувся 05.09.2019 року.

Також наголошує на тому, що суд при встановлені обставин справи зазначив не вірну дату рішення 12.08.2016 року, що вплинуло на незаконне та необґрунтоване постановлення ухвали про задоволення заяви.

ОСОБА_2 просив ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2019 року скасувати, в задоволені заяви ОСОБА_1 відмовити.

Від ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу не надходив.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.77).

Представник ТОВ «ШБК «Донецькшахтопроходка» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.78).

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2015 року судом було видано виконавчий лист про стягнення з ТОВ «ШБК « Донецькшахтопроходка» в рахунок відшкодування моральної шкоди 9000 грн. на користь ОСОБА_1 .

Виконавчий лист було надіслано до Краматорського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області в межах строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, що визнається сторонами.

08.07.2016 року, відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», було винесено постанову про відмову у відкритті провадження, яка була надіслана разом з виконавчим листом на адресу заявника. Однак, заявник не отримував виконавчий лист.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог статті 370 ЦПК України (в редакції, чинній на час подання заяви) замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України(в редакції, чинній на час постановлення ухвали судом першої інстанції) передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, про видачу дублікату виконавчого листа, оскільки він був втрачений.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні із заявою до суду, ОСОБА_1 , зазначив, що ані виконавчий лист, ані постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження він не отримував.

Згідно листа Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 22.08.2019 року № З-383-1852 до Краматорського міського відділу державної виконавчої служби надійшов виконавчий лист №2/235/1892 від 12.08.2015 року, виданий Красноармійським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення з ТОВ «ШБК «Донецькшахтопроходка» на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 9000 грн.

08.07.2016 року відповідно до вимог п.6 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 04.11.2010 року №2677-VI) винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам Закону. Вказану постанову разом з виконавчим листом №2/235/1892/15 від 12.08.2015 року надіслано рекомендованим поштовим відправленням за вих. №18733 від 28.07.2016 року на адресу позивача.

Станом на 22.08.2019 року виконавчий лист повторно не надходив та на виконанні не перебуває.

Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено, а тому суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про задоволення заяви (Постанова Верховного Суду від 09.10.2019 року по справі № 2-6471/06).

На спростування доказів втрати виконавчого листа, не надано належних та допустимих доказів. Доводи апеляційної скарги у цій частині ґрунтуються на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги стосовно невірної дати ухвалення рішення та зауваження на резолютивну частину ухвали Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2019 року спростовується матеріалами справи, оскільки ухвалою Красноармійського міськрайонного суду від 30 вересня 2019 року всі недоліки були виправленні.

Стосовно пропуску строку звернення до суду за видачею дубліката виконавчого листа також слід зазначити, що суд вважає такий строк не пропущений, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 пред`явив виконавчий лист до виконання в строк та вважав, що виконавче провадження триває. До того ж виконавча служба не надала будь-яких доказів про отримання ОСОБА_1 постанови про відмову у прийнятті виконавчого документа до виконання, тоді як самі підтвердили письмово отримання такого виконавчого листа від ОСОБА_1 .

Так, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа, а тому апеляційний суд вважає, що підстав для її скасування не має і в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» залишити без задоволення.

Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26 листопада 2019 року.

Судді: О.В. Халаджи

В.Б. Азевич

А.В. Гапонов