ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

09 січня 2019 року

м. Харків

справа № 638/20532/13-ц

провадження № 22-ц/818/392/19, 22-ц/818/393/19,

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Кругової С.С., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Плахотнікової І.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - ТОВ «Крєпость - Консалтинг», приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8,

треті особи - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», ОСОБА_3, ОСОБА_4

позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_4

відповідачі за зустрічним позовом - ТОВ «Крєпость - Консалтинг», ПАТ «ОТП Банк», приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8,

треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крєпость - Консалтинг», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8, треті особи: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування протоколу №3 від 18.12.2007 року зборів ТОВ «Крєпость - Консалтинг», визнання, що ОСОБА_1 не виконувала обов'язки в.о. Генерального директора в ТОВ «Крєпость- Консалтинг» з 18.12.2007 року по 22.12.2007 року та не працювала у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Крєпость - Консалтинг» на інших посадах з 2005 року по 2013 рік,

та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крєпость - Консалтинг», Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання протоколу №3 від 18.12.2007 року зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Крєпость - Консалтинг» не законним та скасування його як такого, що не відповідає вимогам статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Крєпость - Консалтинг» від 18.07.2005 року №0012327, від 24.02.2012 року № 5012327 і Законам України,

за апеляційними скаргами ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2017 року та окрему ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2017 року, ухвалені суддею - Рудневою О.О.

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ТОВ «Крєпость - Консалтинг», ПН ХМНО ОСОБА_8., треті особи: ПАТ «ОТП Банк», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування протоколу №3 від 18.12.2007 року зборів ТОВ «Крєпость - Консалтинг», визнання, що ОСОБА_1 не виконувала обов'язки в.о. Генерального директора в ТОВ «Крєпость- Консалтинг» з 18.12.2007 року по 22.12.2007 року та не працювала у Товаристві з обмеженою відповідальністю. «Крєпость - Консалтинг» на інших посадах з 2005 року по 2013 рік.

31.07.2014 року ОСОБА_4 звернувся із зустрічним позовом до ТОВ «Крєпость - Консалтинг», ПАТ «ОТП Банк», ПН ХМНО ОСОБА_8., треті особи: ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання протоколу №3 від 18.12.2007 року зборів ТОВ «Крєпость - Консалтинг» не законним та скасування його як такого, що не відповідає вимогам статуту ТОВ «Крєпость - Консалтинг» від 18.07.2005 року №0012327, від 24.02.2012 року № 5012327 і Законам України.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2017 року позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 - визнано необґрунтованими, недоведеними та в задоволенні позову відмовлено.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_4 - задоволено частково.

Визнано ,що протокол №3 від 18.12.2007 року зборів ТОВ «Крєпость - Консалтинг» складено з порушенням вимог статуту ТОВ «Крєпость - Консалтинг» від 18.07.2005 року №0012327.

В частині позовних вимог про визнання протоколу №3 від 18.12.2007 року зборів ТОВ «Крєпость - Консалтинг» незаконним та скасування його як такого, що не відповідає вимогам статуту ТОВ «Крєпость - Консалтинг» від 24.02.2012 року № 5012327 і Законам України у задоволенні позову відмовлено.

Окремою ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2017 року повідомлено про установлені під час розгляду цивільної справи №638/20532/13-ц, №2/638/508/17 від 11.08.2017 року обставини прокуратуру Харківської області.

Зобов'язано Прокурату Харківської області у відповідності до вимог ст.ст.94-97 КПК України перевірити чи є в діях ОСОБА_1, ОСОБА_3,ОСОБА_5, судді Харківського Обласного постійно діючого третейського суду ОСОБА_6 (АДРЕСА_1), спеціаліста Інституту судової експертизи та криміналістики ОСОБА_7 (ім.»я та по-батькові) суду не відомо ознаки скоєння кримінального правопорушення ,вирішити питання щодо внесення відомостей до ЄРДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4 просить рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову змінити та задовольнити вимогу зустрічного позову про визнання протоколу №3 від 18.12.2007 року зборів ТОВ «Крєпость - Консалтинг» незаконним та скасування його як такого, що не відповідає вимогам статуту ТОВ «Крєпость - Консалтинг» від 24.02.2012 року № 5012327 і Законам України. Рішення суду в частині відмови у задоволенні первісного позову - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення первісного позову в повному обсязі. Скасувати окрему ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2017 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що фактичний вихід із засновників ОСОБА_4 відбувся в 2008 році, оскільки матеріалами справи підтверджено, що на дату складання протоколу загальних зборів засновників ТОВ «Крєпость - Консалтинг» № 3 від 18.12.2007 року ОСОБА_4 вже не був з 09.06.2007 року засновником ТОВ «Крєпость - Консалтинг». Факт, що ОСОБА_4 не підписував протокол загальних зборів засновників ТОВ «Крєпость - Консалтинг» № 3 від 18.12.2007 року підтверджується висновком експертизи № 154 від 22.05.2017 року, висновком спеціаліста з судово-почеркознавчого дослідження № 15/2016 від 30.06.2016 року експертом ОСОБА_7 У зв'язку із чим протокол зборів засновників ТОВ «Крєпость - Консалтинг» № 3 від 18.12.2007 року по всім ознакам є фіктивним документом, складеним із порушенням КК України. Також суд при розгляді первісного та зустрічного позову вийшов за межі позовних вимог, що суперечить вимогам ст.. 11 ЦПК України. Також посилається на те, що суд помилково застосував норми ЦК, що стосуються правочинів, оскільки ні в первісному, ні в зустрічному позову сторони не просили визнати недійним протокол, а просили визнати його таким, що не відповідає вимогам статуту ТОВ «Крєпость - Консалтинг» та Законом України і скасувати фіктивний протокол. Також суд, в порушення вимог ст.. 10,63,ч. 2 ст.57, 180,184 ЦПК України не взяв до уваги свідчення свідків, які отримані із додержанням вимог ЦПК України та є важливими для вирішення справи по суті. Суд першої інстанції допустив до участі у справі в 2017 році представника приватного нотаріуса ОСОБА_8. адвоката ОСОБА_9., у якого закінчилися повноваження на представлення інтересів у суді 31.12.2016 року. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що при оформленні договору купівлі - продажу від 20 грудня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було суттєво зменшено суму держаного мита, тобто не було доплачено ОСОБА_1 держане мито в дохід України, оскільки вказані обставини спростовуються договором купівлі - продажу, в якому зазначено ціна будинку у розмірі 216 700 грн., що еквівалентно 39 400 дол. США. Також суд першої інстанції помилково зазначив, що до суду були надані висновки експертів, в той час як були надані висновки Спеціалістів Інституту судової та криміналістичної експертизи № 19/2016 р. від 23 серпня 2016 року та Інституту судової та криміналістичної експертизи № 15/2016 р. від 30 червня 2016 року , які були зроблені на підставі заяв фізичних осіб з оформленням Договорів. Також зазначає, що оскільки рішення Харківського Обласного постійно діючого третейського суду від 13 серпня 2012 року у справі 3/07-12 ніким не оскаржено, воно є належним та допустимим доказом у справі. Також посилався на те, що судом помилково було зазначено ОСОБА_5 в якості третьої особи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення та окрему ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2017 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, в порушення вимог ч.1 ст. 40 та ч. 4 ст. 42 ЦПК України допустив до участі у справі в судових засідання від представника приватного нотаріуса ОСОБА_8. адвоката ОСОБА_9., від 28.07.2017 року та 11.08.2017 року, оскільки адвокатські угоди від 12.05.2015 року та 15.05.2016 року діяли до 31.12.2016 року. Інших угод та ордерів матеріали справи не містять. Також судом не було виконано вимоги ст.. 74 ЦПК України, щодо повідомлення ПАТ «ОТП Банк» про слухання справи на 11.08.2017 року. Також в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують, що борговий пакет ТОВ «ОТП Банк» переуступив ТОВ «ОТП Факторинг». Також судом помилково зазначено, що ОСОБА_5 приймав участь у справі у якості третьої особи, оскільки такої ухвали про залучення його у якості третьої особи матеріали справи не містять. Також зазначає, що суд першої інстанції не мав права без заяв сторін вирішувати питання про застосування строків позовної давності. Також судом не було досліджено, які саме вимоги заявлялися позивачами по первісному та зустрічному позовах, оскільки вимог про визнання протоколу № 3 від 18.12.2007 року недійсним позивачами заявлено не було. Суд безпідставно надавав оцінку рішенню Харківського обласного постійно діючого третейського суду від 413.08.20012 року, оскільки вказане рішення не скасовано, та факти встановлені в рішення суду відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Судом необґрунтовано, без законодавчого обґрунтування, звинувачено ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в махінаціях з прихованням податків при укладенні договору купівлі-продажу від 20 грудня 2007 року. Також посилається на порушення норм процесуального законодавства, а саме вимог ст.. 74 ,76, 36 ЦПК України. Вказує, що до суду не були надані висновки експертів, як було зазначено в ухвалі, а надавалися висновки спеціалістів, де попередження про кримінальну відповідальність експерта непотрібне, а надані суду висновки спеціалісті є законними.

ОСОБА_1 та представник ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційної інстанції підтвердили, що оскаржують рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2017 року лише в частині, якою відмовлено у задоволенні їх позовних вимог. В частині, якою позов ОСОБА_4 задоволено, визнано ,що протокол №3 від 18.12.2007 року зборів ТОВ «Крєпость - Консалтинг» складено з порушенням вимог статуту ТОВ «Крєпость - Консалтинг» від 18.07.2005 року №0012327 рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2017 року не оскаржується, отже і не переглядається.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 січня 2008 року між ОСОБА_1(до шлюбу ОСОБА_1.) та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі - продажу житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8. за реєстровим № 6776, за умовами якого ОСОБА_3 придбала будинок АДРЕСА_2.

20 грудня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк»/правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»/ та ОСОБА_3 був укладений договір № ML-705/077/2007, відповідно до якого остання отримала від Банку цільовий кредит в розмірі 42 673,00 швейцарських франків строком повернення до 20 грудня 2027 року , зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених в кредитному договорі для купівлі нерухомого майна за рахунок отриманих від банку грошових коштів.

Крім того, 20 грудня 2007 року між ОСОБА_3 та Закритим (тоді) акціонерним товариством «ОТП банк» , від імені якого діяло ТОВ «Крєпость - Консалтинг» в особі в.о. Генерального директора ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки № РМЕ-705/077/2007, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8. за реєстровим № 6780.

При укладенні договору іпотеки ТОВ «Крєпость - Консалтинг» діяло від імені Закритого (тоді) акціонерного товариства «ОТП банк» на підставі довіреності від 26 вересня 2007 року.(а.с. 55 т. 2)

Повноваження ОСОБА_1.(до шлюбу ОСОБА_1.) діяти від імені ТОВ «Крєпость - Консалтинг» були надані рішенням загальних зборів ТОВ «Крєпость - Консалтинг», оформленим протоколом зборів ТОВ «Крєпость - Консалтинг» № 3 від 18 грудня 2007 року.

Рішенням Харківського Обласного постійно діючого третейського суду від 13 серпня 2012 року по справі №3/07-12 затверджено мирову угоду укладену 10 серпня 2008 року між ОСОБА_5, ТОВ «Крєпость - Консалтинг» , в особі ОСОБА_10., що діє на підставі довіреності ОСОБА_4 та ОСОБА_1. та ОСОБА_3 Визнано відсутність взаємних претензій між ОСОБА_5, ТОВ «Крєпость - Консалтинг» , в особі ОСОБА_10., що діє на підставі довіреності ОСОБА_4 та ОСОБА_1. та ОСОБА_3 (а.с 17, т.1)

За змістом зазначеної мирової угоди сторони дійшли згоди та вирішили визнати незаконним рішення зборів ТОВ «Крєпость - Консалтинг» від 18 грудня 2007 року, скасувати Протокол № 3 від 18 грудня 2007 року зборів ТОВ «Крєпость - Консалтинг» та визнати недійним контракт з генеральним директором ТОВ «Крєпость - Консалтинг» на управляння підприємством від 01 вересня 2005 року.( арк..18, том1)

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 29 листопада 2003 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором №МL- 705/077/2007 від 20 грудня 2007 року у розмірі 328 005 грн. 01 коп. та звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі покупцеві.

У задоволені зустрічних позовів ОСОБА_3, ТОВ «Крєпость - Консалтинг» та ОСОБА_1 про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки відмовлено. (а.с 8-12, т.2)

Зазначене рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 29 листопада 2003 року було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17 червня 2014 року. (а.с 14-18, т. 2)

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в частині, що є предметом цього апеляційного перегляду.

За змістом протоколу загальних зборів засновників ТОВ «Крєпость- Консалтинг» №3 від 18 грудня 2007 року вбачається, що на зборах були присутні учасники товариства ОСОБА_4 - 50 % статусного капіталу, та ОСОБА_3 - 50 % статутного капіталу, всього 100%. Головуючий зборів - ОСОБА_3, секретар зборів - ОСОБА_4 Повістка дня: затвердження питання призначення виконуючого обов'язки Генерального директора ОСОБА_3 із усіма повноваженнями підписання документів. Учасники товариства постановили: у зв'язку із наданням ОСОБА_3 короткострокової відпустки призначити виконуючим обов'язки Генерального директора ОСОБА_1 із наданням підписання документів із правом першого підпису на період з 18 грудня 2007 року по 22 грудня 2007 року.(а.с 54 т. 2)

Саме цей протокол просять визнати незаконним та скасувати ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України, у редакції, яка діяла на момент ухвалення оскаржуваного рішення, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 11 ЦПК України, у редакції, яка діяла на момент ухвалення оскаржуваного рішення, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено ст. 16 ЦК України.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4, 9 частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Підстави позову визначає виключно позивач.

Відповідно до ст. 58 Закону України « Про господарські товариства» в редакції, що діяла на час вчинення процесуальних дій вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк. Учасник вправі в будь-який час замінити свого представника у загальних зборах учасників, сповістивши про це інших учасників. Учасник товариства з обмеженою відповідальністю вправі передати свої повноваження на зборах іншому учаснику або представникові іншого учасника товариства. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному (складеному) капіталі.

Статтею 60 вищевказаного закону визначено порядок прийняття рішень загальними зборами учасників товариства з обмеженою відповідальністю. Загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів.

Установчими документами товариств, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними.

Голова зборів товариства організує ведення протоколу. Книга протоколів має бути у будь-який час надана учасникам товариства. На їх вимогу повинні видаватися засвідчені витяги з книги протоколів.

Оспорюючи протокол загальних зборів засновників ТОВ «Крєпость- Консалтинг» №3 від 18 грудня 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вказують, що в протоколі не зазначено порядку денного та голосування за ухвалення прийнятих рішень; в протоколі зазначена повістка дня, як обрання в.о. Генерального директора ОСОБА_3, а в ухваленні рішення вказано про обрання в.о. Генерального директора ОСОБА_1; на зборах не був присутній сам ОСОБА_4, як держатель 50% голосів, а отже і питання прийняті на зборах не є дійними, оскільки для прийняття рішення на зборах потрібна більш 50% голосів; протокол № 3 ОСОБА_4 не підписував, оскільки не був присутнім на зборах, про що свідчить заява, зареєстрована приватним нотаріусом від 11 липня 2012 року; ОСОБА_1 не була присутня на зборах від 18 грудня 2007 року ТОВ «Крєпость- Консалтинг», та не давала письмову згоду на призначення її виконуючим обов'язки Генерального директора зі всіма повноваженнями підписання документів з правом першого підпису на період з 18 грудня 2007 року по 22 грудня 2017 року в ТОВ «Крєпость- Консалтинг».

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вважають, що протокол загальних зборів засновників ТОВ «Крєпость- Консалтинг» №3 від 18 грудня 2007 року виготовила нотаріус ОСОБА_8. та окремо звертають увагу на те, що ОСОБА_4 протокол №3 від 18 грудня 2007 року не підписував і не міг підписати, оскільки станом на 18 грудня 2007 року вже не був учасником товариства.

Під час розгляду справи була проведена почеркознавча криміналістична експертиза, та висновком № 154 від 22.05.2017 року визначено, що підпис від імені ОСОБА_4 у рядку ОСОБА_4 Протоколу загальних зборів засновників ТОВ «Крєпость- Консалтинг» № 3 від 18 грудня 2007 року виконаний не ОСОБА_4 ,а іншою особою. Встановити, чи виконано підпис від імені ОСОБА_4 у рядку ОСОБА_4 Протоколу загальних зборів засновників ТОВ «Крєпость- Консалтинг» № 3 від 18 грудня 2007 року ОСОБА_8., ОСОБА_3, ОСОБА_1. чи іншою особою на надалося можливим. (а.с. 17-23, т. 5)

В матеріалах справи міститься висновок спеціаліста Інституту судової експертизи та криміналістики за договором №15/2016 від 30.06.2016 року, згідно якого підпис від імені ОСОБА_4 в електрофотокопії Протоколу загальних зборів засновників ТОВ «Крєпость- Консалтинг» № 3 від 18 грудня 2007 року виконана не ОСОБА_4 або іншою особою?. Також спеціалістом ОСОБА_7 вказано, що для вирішення питання в категоричній формі необхідно надати оригінал документу. (а.с 13-15, том.4)

Також в матеріалах справи наявний висновок спеціаліста Інституту судової експертизи та криміналістики за договором №19-2016 від 23 серпня 2016 року, згідно якого підпис від імені ОСОБА_4 в електрофотокопії Протоколу загальних зборів засновників ТОВ «Крєпость- Консалтинг» № 3 від 18 грудня 2007 року виконана не ОСОБА_3 ,а іншою особою. Також спеціалістом ОСОБА_7 вказано, що для вирішення питання в категоричній формі необхідно надати оригінал документу. (а.с .69-71, том 4).

Отже той факт, що ОСОБА_4 не підписував протокол загальних зборів засновників ТОВ «Крєпость- Консалтинг» №3 від 18 грудня 2007 року підтверджений належними та допустимим доказами.

Матеріалами справи підтверджено, сторонами не заперечувалося, що станом на час оформлення протоколу зборів ТОВ «Крєпость - Консалтинг» № 3 від 18 грудня 2007 року та укладення договору іпотеки № РМЕ-705/077/2007 від 20 грудня 2007 року ОСОБА_3 була єдиним учасником та власником ТОВ «Крєпость - Консалтинг».

Так, 08 червня 2007 року ОСОБА_4 звернувся із заявою до зборів засновників ТОВ «Крєпость - Консалтинг» із проханням вивести його зі складу засновників ТОВ «Крєпость - Консалтинг» за власним бажанням. Належну йому долю у статутному фонді Товариства у розмірі 15 500 грн., яка складає 50 % статутного фонду Товариства передав ОСОБА_3

Зазначена заява була посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сульженко Ж.О 08 червня 2007 року та зареєстровано в реєстрі за № 1060.

Розгляд такої заяви відбувся на загальних зборах учасників ТОВ «Крєпость - Консалтинг»09 червня 2007 року, за результатами якого постановлено заяву ОСОБА_4 задовольнити, вивести його зі складу засновників ТОВ «Крєпость - Консалтинг», внести відповідні зміни до установчих документів ТОВ «Крєпость - Консалтинг», пов'язаних із виходом із Товариства із складу засновників ОСОБА_4

В судовому засіданні в апеляційній інстанції ОСОБА_3 пояснила, що при оформленні договору іпотеки нотаріус зазначила, що цей договір ОСОБА_3 не може підписати одночасно і від іпотекодержателя і від іпотекодавця, тому ОСОБА_3 передала нотаріусу чистий аркуш паперу, на якому містився лише відтиск печатки ТОВ «Крєпость- Консалтинг». Належність саме їй підпису на протоколі за голову зборів перед прізвищем «ОСОБА_3» вона не оспорює.

Крім того, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не заперечують, що підпис від імені іпотекодержателя в договорі іпотеки вчинила саме ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_1.), після чого ОСОБА_3 поставила відтиск печатки ТОВ «Крєпость- Консалтинг».

Отже дії ОСОБА_3, яка на момент укладення договору іпотеки мала 100% голосів у ТОВ «Крєпость- Консалтинг», яке діяло від імені Закритого акціонерного товариства «ОТП банк» свідчать про наявність у ТОВ «Крєпость- Консалтинг» волевиявлення на укладення договору іпотеки від імені ЗАТ «ОТП банк».

Із змісту позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вбачається, що вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів щодо наділення ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_1.) повноваженнями Виконуючого обов'язки Генерального директора ТОВ «Крєпость- Консалтинг» вони не заявляли, їх вимоги не ґрунтуються на незаконності такого рішення по суті, а зводяться до порушень щодо форми фіксації такого рішення.

Між тим, у судовому порядку незаконним (недійсним) може бути визнано саме рішення загальних зборів юридичної особи, а не протокол загальних зборів, який є документом, що лише фіксує факт прийняття рішення.

Такий висновок колегії суддів узгоджується із роз'ясненнями, що містяться у п. 2.8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25 лютого 2014 року № 4.

За таких обставин правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування протоколу загальних зборів засновників ТОВ «Крєпость- Консалтинг» №3 від 18 грудня 2007 року.

ОСОБА_1 та представник ОСОБА_4 звертають увагу на те, що до участі у розгляді справи без належних повноважень було допущено представника ОСОБА_8.; не перевірені підстави набуття права вимоги до ОСОБА_3 ТОВ «ОТП Факторинг України», а ПАТ «ОТП Банк» не повідомлений про час та місце розгляду справи.

Між тим, зазначене не призвело до неправильного вирішення справи, ОСОБА_8. та ПАТ «ОТП Банк» не заявляють про порушення їх прав.

ОСОБА_1 зазначає, що суд без відповідної заяви не мав права вирішувати питання про застосування позовної давності.

Зазначені доводи не є суттєвими, оскільки судом у задоволенні позову відмовлено не за спливом позовної давності, а по суті спору.

Однак, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що нею та ОСОБА_4 не заявлялися вимоги про визнання протоколу загальних зборів ТОВ «Крєпость - Консалтинг» № 3 від 18 грудня 2007 року недійсним, в той час, як судом наведені мотиви щодо відсутності підстав для визнання оспорюваного протоколу недійсним, як правочину. Міркування суду щодо позовної давності та відсутності підстав для визнання протоколу недійсним не впливають на правильність висновків суду про відсутність підстав для задоволення позовів в оскаржуваній частині по суті спору.

ОСОБА_1, ОСОБА_4, їх представники та ОСОБА_3 звертають увагу на те, що нотаріус ОСОБА_8. під час укладення договору іпотеки діяла неправомірно з порушенням вимог закону, про що неодноразово вони зверталися зі скаргами у різні установи. За результатами розгляду їх скарг були виявлені порушення вимог закону при вчиненні нотаріальних дій.

Між тим, зазначені обставини не є підставою для визнання незаконним та скасування протоколу загальних зборів ТОВ «Крєпость - Консалтинг» № 3 від 18 грудня 2007 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ТОВ «Крєпость - Консалтинг» зверталися до суду з вимогами про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки, судами надавалася оцінка відповідності вимогам закону цих правочинів, наявність волевиявлення сторін та повноваження представників на їх укладання. Підстав для визнання договорів недійсними судами встановлено не було, відповідні рішення набрали законної сили.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання протоколу загальних зборів ТОВ «Крєпость - Консалтинг» № 3 від 18 грудня 2007 року таким, що не відповідає вимогам статуту від 24 лютого 2012 року № 5012327 оскільки статут у такій редакції не діяв на час складання оспорюваного протоколу.

ОСОБА_3 пояснила апеляційному суду, що після виготовлення протоколу загальних зборів ТОВ «Крєпость - Консалтинг» № 3 від 18 грудня 2007 року на наданому нею аркуші з печаткою, нотаріус ОСОБА_8. передала їй на електронному носії текст протоколу, після чого ОСОБА_3 виготовила ще один примірник протоколу, який перебував у справах ТОВ «Крєпость - Консалтинг», дещо відрізнявся за змістом, а згодом був визнаний незаконним шляхом укладання мирової угоди, затвердженої рішенням Харківського Обласного постійно діючого третейського суду від 13 серпня 2012 року.

Суд першої інстанції правильно не поклав в основу свого рішення правові висновки, наведені у рішенні Харківського Обласного постійно діючого третейського суду від 13 серпня 2012 року, оскільки зазначене не звільняє сторони від доказування в силу ст. 61 ЦПК України, в редакції що діяла на момент ухвалення рішення.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання її такою, що не виконувала обов'язки в.о. Генерального директора в ТОВ «Крєпость- Консалтинг» з 18.12.2007 року по 22.12.2007 року та не працювала у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Крєпость - Консалтинг» на інших посадах з 2005 року по 2013 рік.

Суд першої інстанції правильно застосував ст. 21,23 КзПП України та 4.1, 4.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, яку затверджено Наказом Мінпраці України, Мінюсту України, Мінсоцзахисту України № 58 від 29 липня 1993 року.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_1.),діяла в інтересах ТОВ «Крєпость - Консалтинг» при укладенні договорів іпотеки № РМЕ-705/077/2007 від 20 грудня 2007 року та кредитного договору № ML-705/077/2007 від 20 грудня 2007 року.

Той факт, що ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_1.), не перебувала у трудових правовідносинах з ТОВ «Крєпость- Консалтинг» у зазначені нею періоди не спростовується матеріалами справи, однак не має юридичного значення та не потребує окремого визнання судовим рішенням.

Отже рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відповідає вимогам закону, не встановлено порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели б до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що окрема ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2017 року підлягає скасуванню з огляду на таке.

За результатом розгляду справи суд першої інстанції вважав за необхідне повідомити прокуратуру Харківської області про обставини, які вважав встановленими, а саме про факт зменшення розміру державного мита при посвідченні договору купівлі-продажу, укладеним між ОСОБА_1.(до шлюбу ОСОБА_1.) та ОСОБА_3 18 січня 2008 року; про бажання ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 заплутати матеріали справи та надати можливість ОСОБА_3 уникнути відповідальності за виконання зобов'язання за кредитним договором та договором іпотеки; про те, що рішення Харківського Обласного постійно діючого третейського суду від 13 серпня 2012 року є незрозумілим та ухваленим поза межами компетенції; про сумнівність висновків експерта Інституту судової експертизи та криміналістики ОСОБА_7

Колегія суддів вважає, що зазначені судом міркування не є такими, щодо яких можливо постановити окрему ухвалу.

Так, ст. 211 ЦПК України, в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повинно бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу. Окрему ухвалу може бути оскаржено особами, інтересів яких вона стосується, у загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 не можуть бути позбавлені можливості звертатися до суду, та обирати спосіб захисту передбачений законом на свій розсуд.

Суд не позбавлений можливості надати оцінку доказам, пред'явленим учасниками справи щодо їх належності та допустимості.

Перевірка дій нотаріуса, експерта, суддів Третейського суду може бути здійснена в межах закону, органами, що наділені контролюючими функціями щодо цих суб'єктів.

Покладення на прокуратуру Харківської області обов'язку здійснити таку перевірку та вирішити питання щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, ґрунтуючись лише на припущеннях суду, не відповідає вимогам закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відповідає вимогам закону та підлягає залишенню без змін, а окрема ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2017 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 367, 368,374,375, 376, 379, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - залишити без змін.

Окрему ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2017 року - скасувати.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 14 січня 2019 року.

Головуючий - Н.П.Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна