Провадження № 2-з/161/39/19
У Х В А Л А

27 листопада 2019 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Олексюк А.В., вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 до пред`явлення позову подала заяву про забезпечення позову.

В поданій заяві вказує на те, що внаслідок пожежі, яка мала місце 16.11.2019 року, в належному її на праві власності дачному будинку в АДРЕСА_1 , було знищено: покрівлю 100%, перекриття 90%, меблі; пошкоджені: кімнати дачного будинку, меблі, речі побутового використання. Згідно звіту, складеного 18.11.2019 головним інспектором Шацького РС УДСНС України у Волинській області майором служби цивільного захисту ОСОБА_3 , найбільш ймовірною причиною виникнення пожежі в дачному будинку в АДРЕСА_1 , є недолік конструкції, порушення правил монтажу нагрівальних печей.

Вказує, що оскільки в звіті про причину виникнення пожежі встановлено, що вона є наслідком порушення правил монтажу нагрівальних печей, то, очевидно, що відповідальною особою за завдану їй моральну шкоду є особа, яка надавала їй послуги будівельного підряду по влаштуванню пічного опалення, а саме ОСОБА_4 . Саме вказаний громадянин здійснював монтаж заводського каміну, здійснював розведення повітряного опалення (контуру) від топки каміна (труб, по яких тепле повітря мало поширюватися по будинку для обігріву), обшивав цю систему гіпсокартоном і мурував комин.

Факт виконання саме ОСОБА_4 робіт по влаштуванню пічного опалення, окрім іншого, підтверджується протоколом опитування адвокатом особи за її згодою від 22.11.2019 року, у якому інший підрядник ОСОБА_5 підтвердив, що працював на будівництві мого будинку з ОСОБА_4 , який самостійно монтував пічне опалення.

Після пожежі, вона пред`явила ОСОБА_4 усні вимоги щодо відшкодування завданих їй матеріальних збитків. Однак, останній ігнорує її обґрунтовані майнові претензії до нього, поводиться зухвало, заперечуючи свою вину та причетність, відмовляється йти на контакт.

Більш того, він вчинив дії, які свідчать про намагання приховати свою діяльність у сфері надання послуг з монтування/будівництва пічного опалення в приватних будинках. Зокрема: він видалив з усіх сайтів оголошення, щодо надання ним відповідних послуг (інтернет оголошення містили фото його робіт в тому числі з мого будинку); також була видалена приватна сторінка ОСОБА_4 з соціальної мережі Facebook, яка також була наповнена фото його робіт та оголошеннями про надання відповідних послуг.

Очевидно, що сума завданих їй збитків майнового характеру є значною, адже в будинку повністю знищено покрівлю та на 90% перекриття, вогнем також були знищені меблі, в одній із кімнат обвалилась стеля, внаслідок гасіння пожежі були залиті усі приміщення будинку, відтак, повністю зіпсовані внутрішні оздоблювальні роботи, підлогове покриття тощо. Даний будинок підлягає повній реставрації. Використовувати його за цільовим призначенням не можливо.

Із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який доступний он-лайн на офіційному сайті Міністерства юстиції України, відсутня інформація щодо зайняття ОСОБА_4 підприємницькою діяльністю. Зважаючи на те, що він постійно зайнятий на різних об`єктах, де монтує пічне опалення у мене є підстави стверджувати, що вказана особа офіційно не працевлаштована, відтак не має доходу у вигляді грошових коштів на які може бути звернене стягнення у випадку ухвалення судом рішення про відшкодування мені завданих матеріальних та моральних збитків.

Вважає, що дані обставини можуть істотно ускладнити чи унеможливлять в майбутньому виконання рішення судущодо стягнення з ОСОБА_4 майнової шкоди у розмірі відновлювальної вартості робіт у будинку за адресою АДРЕСА_1 , який був пошкоджений/частково знищений пожежею та завданої мені моральної шкоди.

У причинно-наслідковому зв`язку між пожежею та спричиненими їй збитками та нанесеною моральною шкодою є приховані недоліки підрядних робіт, виконаних ОСОБА_4 .

Зазначає, що ОСОБА_4 є власником: житлового будинку, загальною площею 176,9 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8); земельної ділянки кадастровий номер: :01:001:2881 із цільовим призначенням бля будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); автомобіля марки Mitsubishi модель Pajero, 2007 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 .

Вважає, що розуміючи розміри заподіяної шкоди, ОСОБА_4 може вжити заходів щодо відчуження вищевказаних об`єктів нерухомого та рухомого майна стороннім особам. Такі дії, за умови відсутності офіційного заробітку в останнього, призведуть до неможливості виконання судового рішення, якщо суд задовольнить її позовні вимоги.

Зважаючи на те, що заява про забезпечення позову подається до пред`явлення позовної заяви до суду, визначення ціни позову не відбувалось, оскільки вартість знищеного та пошкодженого майна визначається експертом, який повідомлений про кримінальну відповідальність, та буде встановлено у відповідному висновку.

Щодо розміру заподіяної їй моральної шкоди, то заявник оцінює її у розмірі у сумі 500000,00 грн., яку обґрунтовує тим, що внаслідок дій ОСОБА_4 пожежею було знищено та пошкоджено її цінне нерухоме майно. Окрім того, вона перебувала у надзвичайній ситуації, яка реально загрожувала її життю та здоров`ю.

Посилаючись на викладені обставини, просить суд до подання позову накласти арешт на житловий будинок, загальною площею 176,9 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8), який перебуває у власності ОСОБА_4 ; заборонити ОСОБА_4 або будь-якій іншій особі, в тому числі уповноваженій особі Липинської селищної ради, здійснювати реєстрацію місця проживання будь-яких осіб у будинку за адресою: АДРЕСА_2 р АДРЕСА_3 н. Накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер: :01:001:2881 з цільовим призначенням бля будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка перебуває у власності ОСОБА_4 ; накласти арешт на автомобіль марки Mitsubishi модель Pajero, 2007 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 .

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України в судове засідання сторони не викликались.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Ознайомившись з поданою заявою, матеріалами справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконаннярішення суду.

Згідно з ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і лише у разі необхідності, та мають бути співмірними із заявленими вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК).

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому, при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

У поданій до суду заяві заявник не обґрунтувала необхідність забезпечення позову, а посилання на те, що вона пред`явила ОСОБА_4 усні вимоги щодо відшкодування завданих їй матеріальних збитків, однак останній ігнорує її майнові претензії до нього, поводиться зухвало, заперечуючи свою вину та причетність, відмовляється йти на контакт, видалив з усіх сайтів оголошення, щодо надання ним відповідних послуг та приватну сторінку з соціальної мережі Facebookа, тому вона вважає, що зазначена поведінка останнього свідчить про небажання в добровільному порядку відшкодувати шкоду та про намір уникнути відповідальності в частині її відшкодування, не підтверджено належними доказами у справі. Крім того, до заяви не додано відомостей про дійсну ринкову вартість об`єктів нерухомого майна, на яке слід накласти арешт, так як заявлені вимоги про забезпечення позову мають бути співмірними із позовними вимогами, з якими заявник має намір звернутися до суду.

З врахуванням викладено, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 260, 261 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Роз`яснити, що за приписами ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк