Справа № 500/3080/15-ц
Провадження № 2/522/3685/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.

за участі секретаря судового засідання Пейкова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. про стягнення завдатку та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27 травня 2015 року звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. про стягнення з відповідачів в рівних частинах подвійного розміру завдатку.

03 червня 2015 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області відкрито провадження по справі.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 червня 2015 року справа передана на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси.

22 липня 2015 року справа прийнята в провадження суддею Чернявською Л.М.

02 вересня 2015 року ОСОБА_1 надав заяву про уточнення позовних вимог в якій просив стягнути з відповідачів в рівних частках розмір завдатку в сумі 847 400 (вісімсот сорок сім тисяч чотириста) гривен, що в еквіваленті складає 40 000 (сорок тисяч) доларів США за курсом НБУ, моральну шкоду в сумі 2000 грн. в рівних частках та судові витрати по сплаті судового збору.

При цьому позивач мотивує свої вимоги тим, що підставою для звернення до суду з вищезазначеним позовом стало порушення умов попередніх договір купівлі-продажу нерухомого майна реєстровий № 4660 від 13.09.2014 р., та реєстровий № 1124 від 30.03.2015 р. з боку Відповідачів, а саме наданням неправдивих відомостей про стан житлового будинку, придатність для проживання в ньому, відсутності внутрішніх та зовнішніх дефектів, що призвело до істотної невідповідності мети придбання Позивачем будинку та отримання іншого розрахунку ніж він очікував. Також, виявлення прихованих недоліків у житловому будинку, який у відповідності до умов попередніх договір купівлі-продажу нерухомого майна реєстровий № 4660 від 13.09.2014 р., та реєстровий № 1124 від 30.03.2015 р., зі слів Відповідачів був придатний для проживання та знаходився у житловому стані.

Позивач та Відповідачі мали укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна не пізніше 01 червня 2015 року, однак Позивач користуючись разом з родиною цим будинком в період з вересня по травень 2015 року виявив недоліки у цьому будинку, які унеможливлюють його подальше використання як житлове приміщення, становить загрозу для життя та здоров`я йому, його дружині та їхнім неповнолітнім дітям. Про такі обставини Відповідачам було повідомлено в травні місяці, та було запропоновано внести зміни в попередній договір, зменшивши суму продажу або повернути суму завдатку. Відповідачі від цих пропозицій категорично відмовилися, тому Основний договір купівлі-продажу нерухомого майна не був укладений.

03 листопада 2015 року Відповідачами за первісним позовом була подана позовна зустрічна заява, позовні вимоги ОСОБА_2 по якій були залишені без розгляду 12 грудня 2018 року, а позовні вимоги ОСОБА_3 по якій були залишені без розгляду 05 серпня 2019 року.

08 лютого 2016 року ухвалою суду було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якою не відбулося, оскільки експертна установа не змогла її виконати у зв`язку з відсутністю доступу на об`єкт дослідження - житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 20 жовтня 2017 року вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 , що залишена без змін постановою Апеляційного суду Одеської області від 10 липня 2018 року.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року. Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (Законом України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В судовому засіданні 02.07.2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви.

В судове засідання 05.08.2019 року представник позивача не з?явився, надав заяву, якою свої позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні 02.07.2019 року ОСОБА_3 та його представник позовні вимоги не визнали, відповідач пояснив, що дійсно укладав попередні договори продажу будинку з позивачем та разом з дружиною отримали кошти у гривні, на теперішній час він з дружиною ОСОБА_2 розлучився. Вважає, що позивач проживав у будинку деякий час, тому вони не повинні повертати йому отримані кошти.

В судове засідання 05.08.2019 року відповідачі не з?явилися, про час, дату і місце судового засідання повідомлені належним чином. Від ОСОБА_3 надійшла заява про проведення судового засідання за його відсутності. ОСОБА_2 будь-яких клопотань не надала.

Суд розглядає справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Нормами ст. 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договорів купівлі-продажу будинку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року № 6 - 176 цс 12, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов`язковою для усіх судів України.

30 вересня 2014 року Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. був посвідчений попередній договір купівлі - продажу нерухомого майна, між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , відповідно до умов якого відповідачі зобов`язувалися в строк до 01.06.2015 року продати позивачу за обумовлену суму 793 852 (сімсот дев`яносто три тисяча вісімсот п`ятдесят дві ) гривні 82 копійки, що в еквіваленті складає 61 500 (шістдесят одну тисячу п`ятсот) доларів США за курсом НБУ станом на 30.09.2014 року (100 доларів США - 1290,8176 грн.) житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку площею 0,0984 та, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та підготувати відповідні документи. В рахунок належних за основним договором платежів, на підтвердження зобов`язань і на забезпечення його виконання позивач сплатив відповідачам в рівних частках кожному грошову суму у розмірі 258 163 (двісті п`ятдесят вісім тисяч сто шістдесят три) гривні 52 копійки що в еквіваленті складає 20 000 (двадцять тисяч) доларів США за курсом НБУ.

30 квітня 2015 року Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. був посвідчений договір до попереднього договору купівлі - продажу нерухомого майна, між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , відповідно до умов якого відповідачі отримали в рівних частках кожний від позивача 470 260 (чотириста сімдесят тисяч двісті шістдесят) гривень 48 коп., що в еквіваленті складає 20 000 (двадцять тисяч) долари США за курсом НБУ.

В судовому засіданні 05 липня 2019 року оглянуто оригінали зазначених договорів та сторонами не заперечувались умови їх укладання. ОСОБА_3 визнав, що вони з ОСОБА_2 отримали в рівних частках 728423 гривень.

При огляді житлового будинку, позивачем спочатку було встановлено, що будинок відповідав його цільовому призначенню, в будинку були умови придатні для проживання, в будинку були відсутні явні внутрішні і зовнішні дефекти.

Однак, в травні 2015 року в житловому будинку позивачем були виявлені приховані недоліки а відповідачу ОСОБА_3 запропоновано усунути недоліки, чи внести зміни в попередній договір відносно зменшення суми продажу житлового будинку, чи повернути суми задатку.

Наразі недоліки в будинку не усунуті, а відповідачі відмовляються повертати отримані кошти.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні Відповідачі 15.06.2015 року здійснили відчуження житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0984 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 на користь іншої особи.

З урахуванням того, що договір купівлі-продажу, на підтвердження зобов`язання якого були передані Відповідачам - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 728423 гривень (258 163 + 470 260), не укладений, а тому обґрунтованим на переконання суду, є висновок про те, що сплачені Позивачем - ОСОБА_1 кошти є авансом, а тому вимоги Позивача про стягнення з Відповідачів сплачених ним коштів за умовами попередніх договорів купівлі-продажу нерухомого майна реєстровий № 4660 від 13.09.2014 р., та реєстровий № 1124 від 30.03.2015 р. є таким, що узгоджується з фактичними обставинами справи та вимогами законодавства.

Відповідно до статті 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно до частини 2 статті 571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

У разі коли сторони лише домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавались.

Оскільки договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, включаючи земельну ділянку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , між сторонами не було укладеним. З урахування зазначеного, сплачені позивачем грошові кошти відповідачам в рівних частках в розмірі 728423 (сімсот двадцять вісім тисяч чотириста двадцять три) гривень є авансом та не були поверненні покупцю, тому підлягають стягненню в рівних частках в примусовому порядку.

При цьому, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 2000 гривень не підлягають задоволенню, оскільки ст. 23 ЦК України не встановлений порядок відшкодування моральної шкоди в разі порушення договірних правовідносин.

Крім того, згідно ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654 гривень пропорційно вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_3 ) про стягнення завдатку та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 ) грошові кошти в розмірі 364212 (триста шістдесят чотири тисячі двісті дванадцять) гривень та судовий збір в розмірі 1827 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 ) грошові кошти в розмірі 364212 (триста шістдесят чотири тисячі двісті дванадцять) гривень та судовий збір в розмірі 1827 гривень.

Відмовити у задоволені вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень в рівних частках з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 14 серпня 2019 року.

Суддя Л.М. Чернявська

05.08.2019