Справа № 462/3212/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2019 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Колодяжний С.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 90750 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем 24.04.2019 року було укладено договір позики грошових коштів, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусаком Р.Т., згідно якого відповідач позичила у нього грошові кошти в сумі 90750 грн. Вказані кошти відповідач зобов`язувалася повернути до 04.05.2019 року, однак, станом на дату подання позову відповідач вказану за договором позики суму коштів не повернула, чим порушила взяті на себе згідно договору позики зобов`язання. Просить стягнути з відповідача 90750 грн. боргу за договором позики грошових коштів, а також сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 21.05.2019 року позов залишено без руху для усунення недоліків, які позивач 05 червня 2019 року усунув.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07.06.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

У вказаний строк відповідач не надала суду відзив на позовну заяву без поважних причин, хоча ухвалу про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження отримала 16.06.2019 року, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.04.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за умовами якого позикодавець ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 , а позичальник ОСОБА_2 прийняла позику в сумі 90750 грн., зі строком повернення до 04.05.2019 року, що підтверджується договором позики від 24.04.2019 року /а.с.13/. У п.2 даного договору зазначено, що ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 кошти в сумі 90750 грн. повністю до підписання цього договору.

Згідно п.4 вказаного договору, повернення позики повинно бути здійснено у м. Львові на АДРЕСА_1 , приміщення приватного нотаріуса ЛНМО М. Галінської, шляхом написання заяви, яка буде невід`ємною частиною цього договору.

Проте, як ствердив позивач у позовній заяві, на даний час, відповідач не повернула жодних коштів на виконання вимог вказаного договору позики, що не спростовано відповідачем, а тому суд вважає, що відповідач не виконала своїх зобов`язань перед позивачем.

Із змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 2 ст.11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно із ч.2 ст.1046 ЦК договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були переданої йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, оскільки відповідачем порушено умови підписаного нею договору позики грошових коштів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 907,50 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача /а.с.13/.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 264, 265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , заборгованість за договором позики грошових коштів у розмірі 90750 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 907,50 грн. судового збору

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду, відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) - через Залізничний районний суд м. Львова.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст судового рішення складений 09 серпня 2019 року.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю.Колодяжний