ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7009/19 Справа № 199/4851/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Руденко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.,

при секретарі - Кошарі О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Барбашина Андрія Дмитровича

на додаткову ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2019 року

по справі за заявою представника заявника ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат на правову допомогу по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Барбашина Андрія Дмитровича, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2019 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Барбашина Андрія Дмитровича.

Додатковою ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2019 року заяву представника заявника ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат на правову допомогу по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Барбашина Андрія Дмитровича, - задоволено частково.

Стягнуто з Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (м. Дніпро, проспект Слобожанський,42, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді професійної правничої допомоги у розмірі 3750 (три тисячі сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

В іншій частині понесення судових витрат у вигляді правничої допомоги відмовлено.

В апеляційній скарзі державний виконавць Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Барбашин Андрій Дмитрович просить скасувати додаткову ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2019 року по справі №199/4851/16-ц (2-др/199/7/19) про стягнення з Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області судові витрати у вигляді професійної правчої допомоги у розмірі 3750,00 грн. повністю, про що винести відповідне рішення.

Відзивів на апеляційну скаргу державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Барбашина Андрія Дмитровича на додаткову ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2019 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість додаткової ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 15 квітня 2019 року до канцелярії суду першої інстанції надійшло клопотання з процесуальних питань від представника заявника ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат скаржника, а саме: стягнути з Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області судові витрати на правову допомогу в розмірі 5750,00 грн.

В обґрунтування свого клопотання представник заявник ОСОБА_1 зазначає, що в скарзі заявник зазначила, що очікує понести витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн., а також те, що докази будуть надані у відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Про те, що докази понесення судових витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду було також усно заявлено представником скаржника в судовому засіданні, яке відбулось 12.04.2019 року. У зв`язку з розглядом справи заявником були понесені витрати на правову допомогу в розмірі 5750,00 грн., що підтверджується Додатковою угодою №4 від 23.02.2019 року, звітом від 12.04.2019 року, Актом № 0004 здачі-прийняття робіт (надання послуг). Перевищення очікуваного розміру витрат в 5000,00 грн., який було заявлено в скарзі зумовлено відкладенням розгляду справи на підставі клопотання державного виконавця, що протягло до збільшення витрат заявника.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч.ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Судом першої інстанції встановлено, що представництво інтересів заявника під час судового розгляду справи у суді першої інстанції здійснювала адвокат Забара Альона Володимирівна, яка на підтвердження своїх повноважень надала ордер на надання правової допомоги ДП № 2364 від 25.02.2019 року, виписаний на підставі договору № 25 від 12.02.2019 року, який підписано сторонами: замовником ОСОБА_1 та адвокатом Забарою А.В., а також копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 17.08.2018 року.

Згідно із ч.4 ст.58 ЦК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Тобто, повноваження адвоката Забари А.В., як представника заявника підтверджені в порядку, встановленому чинним цивільним процесуальним законодавством, - ордером. Подання суду інших документів з цією метою не передбачене.

Ордер на надання правової допомоги ДП № 2364 від 25.02.2019 року є бланком, його зміст, надрукований типографським способом, свідчить про те, що він може бути виписаний або на підставі договору про надання правової допомоги, або на підставі доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання правової допомоги.

Наявні у справі документи безперечно свідчать про те, що Забара А.В. брала участь у розгляді справи як адвокат на підставі договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) № 25 від 12.02.2019 року, укладеного з заявником ОСОБА_1

Жодних доказів на підтвердження, що правова допомога адвокатом Забарою А.В. надавалась позивачу на безоплатній основі, не встановлено.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, заявник надала договір про надання правової допомоги № 25 від 12 лютого 2019 року, Звіт Адвокатського бюро «Альони Забари» про надані послуги з правової допомоги від 12 квітня 2019 року, Додаткова угода № 4 від 23.02.2019 року по Договору про надання правової допомоги № 25 від 12.02.2019 року, Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 0004 від 12.04.2019 року, відповідно до якого адвокат виконав, а клієнт прийняв наступні види робіт: - надання усної консультації без вивчення документів - 450,00 грн.; вивчення документів клієнта - 500,00 грн., складання скарги на рішення та бездіяльність державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Барбашина А.Д. - 2500,00 грн.; участь у судовому засіданні - 1150,00 грн. та 1150,00 грн. Загальна сума наданих послуг з правничої допомоги становить 5750 грн. 00 коп.

Відповідно до платіжного доручення № @0PL316991 від 01 квітня 2019 року адвокат Забара А.В. прийняла від ОСОБА_1 1150,00 грн.; платіжного доручення № @0PL277085 від 27 березня 2019 року, адвокат Забара А.В. прийняла від ОСОБА_1 1150,00 грн. на підставі Договору про надання правової допомоги № 25 та Платіжного доручення № @0PL777308 від 15 березня 2019 року, адвокат Забара А.В. прийняла від ОСОБА_1 3450,00 грн., на підставі Договору про надання правової допомоги № 25 та додаткової угоди № 4.

З клопотання також вбачається, що на складання скарги на рішення та бездіяльність державного виконавця, Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра Головного територіального управління юстиції адвокатом витрачено п`ять годин, де кожна година становить 500,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Задовольняючи частково заяву представника заявника ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що заявником явно перевищена кількість годин, які витрачені представником заявника на написання скарги на рішення та бездіяльність державного виконавця, Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра Головного територіального управління юстиції з трьох сторінок, в зв`язку з чим заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню в цій частині вимог, а саме 500,00 грн.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Задовольняючи частково заяву представника заявника ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що витрати на правову допомогу пов`язані з розглядом саме даної справи, в якій адвокат Забара А.В. брала участь та готувала процесуальні документи, обґрунтованість та пропорційність їх розміру з урахуванням виконаної адвокатом роботи та предмету спору, вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню вимоги заявника ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу в розмірі 3750,00 грн.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта, що представник позивача Забара А.В. займається цією справою з першої ухвали суду від 13.07.2016 року згідно до відомостей єдиного державного реєстру судових рішень, а тому є не зрозуміло що адвокат розуміє під усною консультацією та вивченням документів по справі, чому він так оцінює ці послуги, які документи потрібно було вивчати представнику адвоката та вважає це зроблено навмисно задля завищення платні для збільшення суми клопотання про відшкодування судових витрат, через те що нових матеріалів по справі не було, представник позивача вже була ознайомлена з матеріалами справи, колегія суддів ставиться критично, оскільки відповідно до наданих до матеріалів справи договору про надання правової допомоги № 25 від 12 лютого 2019 року, Звіту Адвокатського бюро «Альони Забари» про надані послуги з правової допомоги від 12 квітня 2019 року, Додаткової угоди № 4 від 23.02.2019 року по Договору про надання правової допомоги № 25 від 12.02.2019 року, Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 0004 від 12.04.2019 року, вбачається, що адвокат виконав, а клієнт прийняв наступні види робіт: - надання усної консультації без вивчення документів - 450,00 грн.; вивчення документів клієнта - 500,00 грн., складання скарги на рішення та бездіяльність державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Барбашина А.Д. - 2500,00 грн.; участь у судовому засіданні - 1150,00 грн. та 1150,00 грн. Загальна сума наданих послуг з правничої допомоги становить 5750 грн. 00 коп..

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення в оскарженій частині - не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Барбашина Андрія Дмитровича - залишити без задоволення.

Додаткову ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича