Справа № 466/937/18 Головуючий у 1 інстанції: Федорова О.Ф.
Провадження № 22-ц/811/2450/18 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м.Львів

Справа № 466/837/18

Провадження № 22ц/811/2450/18

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Приколоти Т.І.,

суддів Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув без повідомлення сторін

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк (ПАТ КБ) «ПриватБанк»

на рішення Шевченківського районного суду м.Львова, ухвалене у м.Львові 25 вересня 2018 року (суддя Федорова О.Ф.)

у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

5 лютого 2018 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони уклали договір № б/н від 9 грудня 2014 року, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 13 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, Правилами користування платіжною карткою, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лиш шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою. Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахунках. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу банку - виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5 % від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Умов та Правил надання банківських послуг, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку, відкритого в банку, грошові кошти для здійснення платежу для повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п. 1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною Правил та/або Тарифів банку, позичальник зобов'язується надати банку письмову згоду про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. На підставі п.1.1.3.2.3 банк має право на зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до п. 2.1.1.3.5 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту в межах суми, що підлягає сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 Умов та Правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Згідно з п. 1.1.3.2.2 Умов та Правил надання банківських послуг у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати картку) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Відповідач ухиляється від виконання зобов'язань, заборгованості не погашає. Просить позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 25 вересня 2018 року відмовлено в задоволенні позову.

Рішення суду оскаржує позивач, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Вказує, що у зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 9 січня 2018 року має заборгованість у розмірі 20 497,56 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 1 605,24 грн., нарахованих відсотків - 14 824,60 грн., пені - 2 615,46 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг (500 грн. - фіксована частина, 952,26 грн. - процентна складова).

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Д атою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з такого.

Позивач на підтвердження своїх вимог надав розрахунок заборгованості, в якому вказав, що станом на 9 січня 2018 року заборгованість відповідача становить 20 497,56 грн. (1 605,24 -заборгованість за кредитом, 14 824,60 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом, 2 615,46 - заборгованість за пенею, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 952,26 грн. - штраф (процентна складова) відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг. Крім цього, в обґрунтування вимог позивач посилається на анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та витягу з Тарифів (а.с. 11,12), де зазначено, що ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що 9 грудня 2014 року ОСОБА_2 підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк».

Позивач вважає, що своїм підписом в анкеті-заяві відповідач підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг та з його розрахунку вбачається, що відповідач станом на 9 січня 2018 року має заборгованість за кредитним договором б/н у розмірі 20 497,56 грн.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В позовній заяві позивач зазначав, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, підписавши заяву-анкету. Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку.

Згідно поданого відзиву на позовну заяву від 6 березня 2018 відповідач зазначив, що позовні вимоги позивача, є незаконними, безпідставними та необґрунтованими. Позивач не надав необхідних належних та допустимих доказів, що підтверджують обставини, викладені в позовній заяві, а, відтак, позов не підлягає до задоволення, оскільки долучені додатки до позовної заяви жодним чином не підтверджують факт наявності заборгованості за кредитним договором б/н від 9 грудня 2014 року. Також зазначає, що позивач не надав жодного документа на підтвердження факту отримання відповідачем коштів через касу банку, та документи, що підтверджують факт відкривання ним рахунку для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсотків, винагороди та інших платежів. Звертає увагу на те, що відсутність підпису відповідача на Умовах та Правилах надання банківських послуг дозоляє банку надавати Умови в будь-якій редакції.

Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника. Також відповідач звертає увагу на те, що до вимог позивача потрібно застосувати строк позовної давності. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.45-50).

Згідно поданої відповіді на відзив на позовну заяву № 20180319/57 від 10 квітня 2018 року представник позивача зазначає, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, він ознайомлений і згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжних картках. Підписавши заяву, відповідач приєднується і зобов'язується виконувати Умови та Правила надання банківських послуг. Заява про приєднання з Умовами та Правилами надання банківських послуг надання банківських послуг, Тарифами, що розміщені на офіційному сайті банку, складають договір про надання банківських послуг. Зазначає що позивач забезпечив відповідачу можливість доступу до карткового рахунку. Відносно застосування строку позовної давності зазначає, що відповідач 21 листопада 2017 року здійснював погашення заборгованості, що свідчить про визнання ним свого боргу.

Згідно заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву від 2 травня 2018 року відповідач зазначив що позивач не надав доказів про надання кредиту, розрахунок боргу є необґрунтованим, не підтверджений жодним належним та допустимим доказами.

Суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо передачі в кредит грошових коштів, розміру відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, а, відтак, - відсутні правові підстави для задоволення позову. Надані позивачем розрахунок, анкета-заява, витяг з Тарифів обслуговування кредитної карти «Універсальна», Умови та Правила надання банківських послуг, копія паспорта відповідача не свідчать про обґрунтованість заявлених позовних вимог, і зокрема, про надання відповідачу грошових коштів на умовах зазначеного правочину, оскільки вони не можуть бути віднесені до числа належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження зазначених позивачем обставин у відповідності до положень ст.ст. 77-80 ЦПК України.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Встановлено, що 9 грудня 2014 року сторони уклали кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 13 300 грн. на платіжну картку. Згоду на укладення договору відповідач підтвердив своїм підписом у заяві, де зазначено, що така у разі її підписання разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає між сторонами договір.

Внаслідок підписання анкети - заяви банк та клієнт приєднуються і зобов'язуються виконувати положення Умов та Правил, Тарифів банку.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідач користувався розміщеними на картковому рахунку коштами, що стверджується наданим розрахунком заборгованості, де відслідковується рух коштів по рахунку. Останній раз здійснено погашення заборгованості 2 грудня 2017 року.

Відповідно до ч. 2. ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі договору приєднання і регулюються ст. 634 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно з ч.1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Така правова позиція висловлена Верховним Судом України при розгляді справи № 6-240 цс 14.

Відповідно до ст. 633 ЦК України, договори, які укладаються банком з фізичними особами, є публічними. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів.

Частиною другою ст. 642 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Згідно з ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до розділу 1 загальних положень Умов та Правил, які розміщені на офіційному сайті позивача, ПАТ «ПриватБанк» публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила, які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Клієнт отримує доступ до до всіх послуг банку без обмежень.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись нaлeжним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту згідно п. 1.1.2.7 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Власник карти несе відповідальність за її збереження, та не вправі передавати її або інформацію щодо цієї картки іншим особам. Відповідно до п.1.1.2.11.2 у випадку оспорювання ним операцій, здійснених з використанням карти чи інформації, нанесеної на карту, держатель карти зобов'язаний на протязі 30 днів з моменту утримання коштів з рахунку звернутися в банк і заявити про оспорювані операції, причини оспорювання, подати письмову заяву, якщо вирішення питання передбачає таку необхідність.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання є недопустимою (ст. 525 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання.

Оскільки відповідач не виконав своїх зобов'язань щодо повернення банку кредитних коштів відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості; з урахуванням встановленого та вимог ст.ст. 509,526,1054 ЦК України; належить зробити висновок про невиконання ним умов кредитного договору та порушення прав банку, які підлягають судовому захисту.

Згідно наданого позивачем розрахунку за цим кредитним договором станом на 9 січня 2018 року відповідач має заборгованість перед банком на загальну суму 20 497,56 грн., з яких: 1 605,24 грн. - заборгованість за кредитом; 14 824,60 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2 615,46 грн. - заборгованість за пенею; та відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 952,26 грн. - штраф (процентна складова). Зазначений розрахунок відповідає умовам договору, Умовам та Правилам надання банківських послуг, не спростований належними та допустимими доказами, сумнівів не викликає.

Колегія суддів, з урахуванням встановленого, не погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в позові та вважає, що позов підлягає до задоволення із стягненням з відповідача заборгованості у зазначеному у позовних вимогах розмірі, що ґрунтується на наданих і не спростованих розрахунках, з якими належить погодитися.

З урахуванням наведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржуване рішенняне відповідає вимогам щодо законності й обґрунтованості. Висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, що полягає у неправильній оцінці встановлених судом фактичних обставин і помилковому визначенні юридичних наслідків цих обставин. Відтак, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 1 762 грн. судового збору, сплаченого при зверненні з позовом, та 2 643 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.141, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с та н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 25 вересня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, 79005, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги,50, , рах. № 3111, МФО 305299) заборгованість у розмірі 20 497,56 грн. (двадцять тисяч чотириста дев'яносто сім грн. 56 коп.) за кредитним договором № б/н від 9 грудня 2014 року, складовими якої є: 1 605,24 грн. - заборгованість за кредитом; 14 824,60 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 2 615,46 грн. - заборгованість за пенею; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн. - фіксована частина, 952,26 грн. - процентна складова; а також 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. судового збору, сплаченого при зверненні з позовом, та 2 643 (дві тисячі шістсот сорок три) грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено і підписано 10 січня 2019 року.

Головуючий

Судді