Справа № 461/3787/16-ц
Провадження № 6/461/10/19
У Х В А Л А

10.01.2019 року.

Галицький районний суд м. Львова

у складі судді Фролової Л.Д.,

за участі:

секретаря судового засідання Збожної О.Р.,

представника заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи (стягувача) ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_3 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з відповідною заявою, в якій просив визнати виконавчий лист № 461/3787/16-ц від 21 серпня 2018 року таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивує тим, що виконавчий лист був виданий Галицьким районним судом м. Львова на підставі рішення від 18 липня 2016 року про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 На підставі виконавчого документа Долинським РВ ДВС Івано-Франківської області відкрите виконавче провадження. Заявник вважає, що виконавчий лист виданий судом помилково, оскільки сторонами у справі є позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_3, однак виконавчий лист був виданий представникові позивача адвокату ОСОБА_2, який не надав належним чином посвідчених документі на представництво. Наявні у матеріалах справи копії ордеру адвоката та угоди про надання правничої допомоги не посвідчені ним.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_1 заяву підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що суд не мав права видавати виконавчий лист представникові позивача ОСОБА_2, оскільки останній належним чином не підтвердив свої повноваження. Крім того, між сторонами існують інші спори, зокрема щодо участі у вихованні дитини.

Представник стягувача ОСОБА_2 під час розгляду справи проти задоволення заяви заперечив. Пояснив, що він дійсно не брав участі як представник позивача під час розгляду справи, однак мав всі необхідні повноваження для здійснення представництва на стадії виконання судового рішення. Ним був отриманий виконавчий лист в канцелярії суду, для цього він предявив оригінали договору та ордеру та надав копії, що долучені до матеріалів справи. Вважає, що зазначені заявником обставини не можуть бути підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановивши предмет доказування, всебічно і повно з'ясувавши дані, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення, інші обставини, які мають значення для вирішення справи, об'єктивно оцінивши подані докази, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 18 липня 2016 року у справі № 461/3787/16-ц задоволений позов ОСОБА_4 задоволений, зі ОСОБА_3 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 у розмірі 14500,00 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, з 06 червня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

17 серпня 2018 року адвокат ОСОБА_2, який здійснює представництво позивача ОСОБА_4, звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа для примусового виконання рішення суду. До клопотання додані копії ордеру адвоката серії ЛВ № 070818, угоди-доручення про надання правової допомоги та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

21 серпня 2018 року виконавчий лист був виданий ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на матеріально-правові та процесуально-правові.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов'язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Виконавчий документ це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Органи виконавчої служби під час виконання рішень вчиняють дії згідно із змістом резолютивної частини рішення, яке зазначається у виконавчому листі, результатом цього має бути досягнення правового ефекту фактичне виконання зазначеного у виконавчому листі рішення.

Отже, за змістом ст. 432 ЦПК України суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково або; 2) якщо у боржника повністю або частково відсутній обов'язок у зв'язку з його припиненням.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили; коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання, та матеріально-правові (зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання).

Посилання заявника на той факт, що представником стягувача виконавчий лист був отриманий без представлення належних документів на представництво сторони, не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду.

Суд встановив, що виконавчий лист стороні стягнення був виданий не помилково, обовязок боржника з виконання рішення суду з періодичних платежів по аліментах не припинений.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_3 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, необґрунтована, не містить передбачених процесуальним законом підстав для такого визнання, тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 432 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви боржника ОСОБА_3 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Повний текст ухвали суду виготовлений 14 січня 2019 року.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом пятнадцяти діб з дня її проголошення або отримання її копії.

Суддя Л.Д. Фролова