Провадження №6/225/293/2019
Справа №225/5311/19
УХВАЛА

Іменем України

19 серпня 2019 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Скиба М.М.

за участю:

секретаря судового засідання Солодкої Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області подання Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича про вирішення питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. звернувся до суду із поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3 , в обґрунтування якого зазначив наступне.

На примусовому виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області перебуває зведене виконавче провадження № 59682491.

30.07.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької - області Літвиненко Олексієм Вікторовичем відкрито виконавче провадження № 59678847 до Виконавчого листа № 2/225/350/2019 виданого 15.07.2019 року Дзержинським міським судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 383720 гривень 50 копійок, в межах вартості майна, одержаного нею у спадщину.

Постанова про відкриття виконавчого провадження направлена сторонам виконавчого провадження рекомендованою поштою (трек-номер відправлення 542) та відповідно до роздруківки з офіційного сайту Укрпошти станом на 07.08.2019 року відправлення; не отримано.

30.07.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької - області Літвиненко Олексієм Вікторовичем відкрито виконавче провадження № 59678886 по примусовому виконанню Виконавчого листа № 2/225/350/2019 виданого 15.07.2019 року дзержинський міським судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору в розмірі 9 593,00 грн.

Постанова про відкриття виконавчого провадження направлена сторонам виконавчого провадження рекомендованою поштою (трек-номер відправлення 542) та відповідно до роздруківки з офіційного сайту Укрпошти станом на 07.08.2019 року відправлення не отримано.

30.07.2019 р. виконавчі провадження № 59678886 та № 59678847 були об`єднані у зведене виконавче провадження № 59682491.

30.07.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та проведено реєстрацію арешту у державних реєстрах, що підвердєується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 61108888 від 01.08.2019, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 175901502 від 01.08.2019 року.

Згідно відповіді МВС від 03.08.2019 року за № 10885452, автотранспортних засобів за боржником не зареєстровано.

Відповідно до Інформаційної довідки № 175716008 від 31.07.20199 року, за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме : Нежитлова будівля, трьох поверхова будівля, за адресою : АДРЕСА_1 , РНОНМ 112, нежитлова нерухомість.

З часу відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем 31.07.2019 02.08.2019, 07.08.2019 здійснено вихід за адресою місця мешкання боржника зазначеною у виконавчому документі та місцем знаходження майна боржника, а саме: АДРЕСА_1 .

За вказаною адресою двері відчинено ОСОБА_4 , якою надано довіреність від боржника. Представником боржника у доступі до приміщення яке належить боржнику відмовлено. Повідомлено що вона користується приміщенням на підставі договору оренди, підтверджуючих документів не надано, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про інші речові права не зареєстровані. ОСОБА_4 від підпису акту відмовилась.

Станом на час направлення подання боржником рішення суду не виконано, дій спрямованих на виконання рішення суду не здійснювалось, відомостей щодо поважності обставин неявки за викликом до приватного виконавця не надавалося.

До судового засідання приватний виконавець не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути подання за його відсутності.

Суд вважає, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України можливо розглянути подання без участі державного виконавця, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15.07.2019 року Дзержинським міським судом Донецької області було видано виконавчий лист №2/225/350/2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 383720 (триста вісімдесят три тисячі сімсот двадцять) гривень 50 копійок, в межах вартості майна, одержаного нею у спадщину. (а.с. 28)

Постановою приватного виконавця від 30.07.2019 року було відкрито виконавче провадження №59678847 з примусового виконання виконавчого листа №2/225/350/2019 року (а.с. 27).

15.07.2019 року Дзержинським міським судом Донецької області було видано виконавчий лист №2/225/350/2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору в сумі 9593 (дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто три) гривень 00 копійок. (а.с. 30)

Постановою приватного виконавця від 30.07.2019 року було відкрито виконавче провадження №59678886 з примусового виконання виконавчого листа №2/225/350/2019 року (а.с. 29)

Постановою приватного виконавця від 30.07.2019 було об`єднано виконавчі провадження № 59678847 №59678886 у зведене виконавче провадження № 59682491. (а.с. 26)

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про відкриття виконавчого провадження направлена сторонам виконавчого провадження рекомендованою поштою (трек-номер відправлення 542, трек-номер відправлення 542) та відповідно до роздруківки з офіційного сайту Укрпошти станом на 07.08.2019 року відправлення не отримано. (а.с 10)

Згідно наданої відповіді з Державної фіскальної служби України щодо боржника ОСОБА_1 платник податків з таким податковим номером чи за серією на номером паспорту на обліку не перебуває. (а.с. 6)

За інформацією ІС ДП «НАІС» дані про зареєстровані за ОСОБА_1 транспортні засоби відсутні. (а.с.7)

Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 175716008 від 31.07.2019 ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер:2-2151, виданий 26.11.2016, видавник: ОСОБА_5 , державний нотаріус Торецької державної нотаріальної контори Донецької області належить нежитлова будівля, трьохповерхова будівля за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 19)

Постановою державного виконавця від 30.07.2019 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику та відомості про дане обтяження були внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного державного реєстру МВС України. а.с. 13, а.с. 23)

31.07.2019, 02.08.2019, 07.08.2019 приватним виконавцем здійснено вихід за місцем знаходження майна боржника, а саме: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою двері відчинено ОСОБА_4 , якій надано довіреність від боржника. Представником боржника у доступі до приміщення яке належить боржнику відмовлено. Зазначені обставини підтвердєуються копіями актів державного виконавця від 31.07.2019, 02.08.2019, 07.08.2019, що наявні в матеріалах справи. (а.с. 8, 9, 15)

Як встановлено в судовому засіданні і підтверджується долученими до матеріалів подання приватного виконавця копій документів, останнім вичерпано всі можливості з примусового виконання рішення, передбачені Законом без примусового проникнення до житла. Між тим, прийнятими заходами виконати рішення суду не виявилось можливим, після чого, приватний виконавець скористався правом на звернення з поданням в порядку ч.1 ст.439 ЦПК України.

З огляду на це суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Під час здійснення виконавчого провадження, серед іншого, виконавець має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно статті 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Разом з тим, конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні у справі Янголенко проти України, №14077/05, від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

У рішенні у справі Савіцький проти України, №38773/05 від 26.07.2012 Європейський суд з прав людини зазначив, що право, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що пункт 1 статті 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, № 15729/07, від 05.07.2012).

З урахуванням викладеного та встановлених в судовому засіданні фактичних обставин справи, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення подання приватного виконавця, оскільки застосовані останнім заходи з виконання рішення не призвели до остаточного результату, повнота та законність їх була доведена в суді з наданням відповідних доказів, а подальше зволікання та не використання всіх передбачених законодавством механізмів призведе до того, що впродовж значного періоду часу рішення суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим, залишатиметься невиконаним.

Керуючись ст.ст.439 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича про вирішення питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 - задовольнити.

Надати дозвіл приватному виконавцю на примусове проникнення до нежитлової трьохповерхової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності боржнику ОСОБА_1 з метою опису та арешту майна боржника.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: