Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" листопада 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П., розглянувши за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення аліментів за період: з 01.01.2016 року по 30.11.2017 року в сумі 136 608,00 гривень.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 вересня 2011 року Апеляційним судом м. Києва було прийнято остаточне рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання трьох дітей в твердій сумі 2 400,00 грн, щомісячно, починаючи з 12.03.2011 року і до досягнення старшими дітьми повноліття, а потім по 800,00 грн щомісячно. Вищевказаним рішенням суду аліменти стягнуті на утримання спільних дітей сторін: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки відповідач добровільно рішення суду про стягнення з нього аліментів не виконував, вона змушена була звернутися до виконавчої служби з заявою про примусове виконання рішення суду. Заява про примусове стягнення аліментів подана 13.10.2011 року, а виконавче провадження з примусового виконання рішення суду відкрито 17.10.2011 року (ВП № 29302560). Про наявність рішення суду про стягнення аліментів та про відкриття виконавчого провадження відповідачеві відомо. За весь період, з моменту стягнення аліментів та по сьогоднішній день, відповідач не здійснив жодного платежу, жодного разу не виконав рішення суду. У відповідача утворилася заборгованість в сумі 194 400,00 грн станом на 01.12.2017 року, яка наданий час не погашена. Відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку утримувати дітей. В лютому 2018 року вона звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача пені за прострочення оплати аліментів. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.11.2018 року позов задоволено, стягнуто з відповідача неустойку в сумі 120,648,00 грн за період з: 01.03.2014 року по 31.12.2015 року. Зазначене рішення суду, відповідачем також не виконується. З моменту утворення заборгованості по сплаті аліментів, у неї виникло право на стягнення з відповідача пені за період: з 01.01.2016 р. по 30.11.2017 р. Відповідач офіційно не оформив свої доходи за спірний період. Відповідач працює, займається підприємницькою діяльністю, займається продажем металів, деревини, а також надає послуги з перекладу на японську мову, він має значний заробіток. ОСОБА_2 жодного разу не сплатив аліментів на дітей, він не надає на утримання дітей ані грошові кошти, ані продукти харчування, ані будь-які речі для дітей, жодним чином не допомагає матеріально дітям та не цікавиться їх життям, здоров`ям, існуванням. Відповідач забезпечений житлом, він один проживає в трикімнатній квартирі за адресою, вказаній в позові. ОСОБА_2 витрачає свій дохід виключно на себе. Відповідач має задовільний матеріальний стан, інших дітей чи утриманців він не має, є працездатною особою. 13.04.2014 р. ОСОБА_2 був присутнім на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації та повідомив комісію про те, що перегляне своє відношення до дітей і почне допомагати дітям матеріально. Їй одній важко матеріально утримувати спільних дітей. Заборгованість відповідача по оплаті аліментів станом на 31.12.2015 року становить 139 200,00 грн. Сума нарахованої пені станом на 30.11.2017 року становить 136 608,00 грн.

26 вересня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем було отримано 07 жовтня 2019 року. Позивач копію ухвалу про відкриття провадження у справі отримала 23 жовтня 2019 року.

Відповідачем до суду відзиву на позовну заяву подано не було, позивачем додаткових пояснень також до суду подано не було.

Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 9 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно із ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2011 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та на її утримання, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 та утримання доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 1050 грн. щомісячно, починаючи з 12 березня 2011 року і до досягнення старшими дітьми повноліття, потім по 350 грн. щомісячно.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12 вересня 2011 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2011 року змінено, визначено розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Княжики, Ружинського району, Житомирської області, не працюючого, на користь ОСОБА_1 на утримання доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у сумі 2400,00 грн. щомісячно, починаючи з 12 березня 2011 року і до досягнення старшими дітьми повноліття, потім 800,00 грн. щомісячно.

11 жовтня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 12 вересня 2011 року.

17 жовтня 2011 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 29302560 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1901, видного 11 жовтня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва.

17 грудня 2014 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця с. Княжики, Ружинського р-ну, Житомирської обл., не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2013 року по 28.02.2014 року в розмірі 59 000 грн. та судовий збір в сумі 590 грн., а всього суму 59 590 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто) грн.

16 листопада 2018 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , пеню за прострочення сплати аліментів на утримання трьох малолітніх дітей - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за період з березня 2014 року по грудень 2015 року у розмірі 120 648 (сто двадцять тисяч шістсот сорок вісім) грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 00 коп.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам, виданої 27 грудня 2017 року Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києва, загальна сума заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 01 грудня 2017 року становить у розмірі 194 400,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача зі сплати аліментів за період з 01.03.2011 р. по 31.11.2017 р. становить 194 400,00 грн.

Станом на 30.11.2017 р. позивачем визначена до сплати сума неустойки (пені) у розмірі 136 608,00 грн. (16056,00 грн. пеня за період з січня 2016 року по 30 листопада 2017 року + 15360,00 грн. пеня за період з лютого 2016 року по 30 листопада 2017 року + 14616,00 грн. пеня за період з березня січня 2016 року по 30 листопада 2017 року + 13896,00 грн. пеня за період з квітня 2016 року по 30 листопада 2017 року + 13152,00 грн. пеня за період з травня 2016 року по 30 листопада 2017 року + 12432,00 грн. пеня за період з червня 2016 року по 30 листопада 2017 року + 11688,00 грн. пеня за період з липня 2016 року по 30 листопада 2017 року + 10994,00 грн. пеня за період з серпня 2016 року по 30 листопада 2017 року + 10224,00 грн. пеня за період з вересня 2016 року по 30 листопада 2017 року + 9480,00 грн. пеня за період з жовтня 2016 року по 30 листопада 2017 року + 8760,00 грн. пеня за період з листопада 2016 року по 30 листопада 2017 року.

Враховуючи, що наданий позивачем розрахунок пені за період з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2017 року за порушення відповідачем аліментних зобов`язань відповідачем не оспорений, суд приймає вказаний розрахунок, та приходить до висновку про стягнення з відповідача пені в межах наявної заборгованості по аліментам за період з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2017 року у розмірі 136 608,00 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 7, 141, 180, 196 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2017 року у розмірі 136 608,00 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: