ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9849/19 Справа № 185/811/19 Суддя у 1-й інстанції - Головін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Пищиди М.М.

суддів - Ткаченко І.Ю., Петешенкової М.Ю.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2019 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначив, що 16 травня 2018 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 16.05.2018-100002181, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення Кредиту до 30.05.2018 року та платою процентів за користування Кредитом у розмірі 700,00 грн.

ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання по наданню кредиту виконав в повному обсязі.

Однак, ОСОБА_1 не виконала належним чином умови договору і станом на 13.01.2019 року має заборгованість - 4450,00 грн., з яких: 2500,00 грн. розмір кредиту; 700,00 грн. - розмір процентів за користування кредитом; 1250,00 грн. - сума штрафу за договором, яку позивач просить стягнути з відповідача та стягнути судові витрати (а.с.2-3).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2019 року позов ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» суму заборгованості за кредитним договором № 16.05.2018-100002181 від 16 травня 2018 року в розмірі 3264,00 грн, з яких: 2500,00 грн - розмір кредиту; 700,00 грн - розмір процентів за користування кредитом; 64,00 грн - сума штрафу за договором. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат (а.с.42-44).

Не погодившись з вказаним рішенням, ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду в частині відмови у стягненні штрафу в розмірі 1250 грн. скасувати, та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним і необґрунтованим, постановлене із грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні судового рішення неправомірно зменшено розмір штрафу, оскільки умови кредитного договору щодо розміру штрафу не визнавались несправедливими або недійсними (а.с.98-102).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ТОВ «Споживчий центр» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2019 року, підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що апелянт оскаржує рішення суду в частині відмови у задоволенні позову, апеляційний суд перевіряє його законність та обґрунтованість саме в цих межах.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 16 травня 2018 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 16.05.2018-100002181 (а.с.5-6).

Відповідно до умов якого ТОВ «Споживчий центр», надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 2500,00 грн на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення Кредиту до 30.05.2018 року та платою процентів за користування Кредитом у розмірі 700,00 грн.

Товариство виконало свої зобов`язання передбачені кредитним договором, надавши Відповідачу кредитні кошти, що підтверджується копією видаткового касового ордеру № 2 442 від 16.05.2018 (а.с.7).

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, за цим Договором Кредитор зобов`язується надати кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 1.2. Кредитного договору передбачено, що Кредит надається для використання Позичальником на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обов`язків найманого працівника.

Згідно з п. 1.3. Кредитного договору, сторони погодилися, що Кредит за даним договором не є споживчим, а даний договір не є договором про надання споживчого кредиту.

Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору, протягом 3 робочих днів з дати підписання цього договору Кредитор надає Позичальнику Кредит на наступних умовах: Сума Кредиту: 2500,00 грн.; Вид кредиту: фінансовий кредит; Термін повернення кредиту: до 30.05.2018 включно; Строк користування кредитом: 14 календарних днів з дати надання кредиту; Проценти за користування кредитом: 700,00 грн., що становить 28% в процентному значенні(фіксована незмінювана процентна ставка), за 14 календарних днів користування кредитом. Графік платежів: сума кредиту у розмірі 2500,00 грн. та проценти у розмірі 700,00 грн. до 30.05.2018 включно.

Пунктом 4.1. Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів за користування шляхом внесення в касу Кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту до 30.05.2018; Проценти за користування кредитом - в день повернення кредиту або в останній день строку, на який Кредит пролонгований; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані Кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій.

Пунктом 5.4 Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником грошових зобов`язань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом.

Відповідно до п. 7.1. Кредитного договору, у разі несплати Кредиту та/або Процентів у строки встановлені Договором, сума зобов`язань по погашенню Кредиту та/або Процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми Кредиту та нарахованих Процентів до Позичальника може бути застосований штраф згідно п. 5.4. Кредитного договору.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 1250 грн, суд першої інстанції виходив з того, що позивач помилково вважав, що штраф це теж саме що й пеня та помилково застосував у позовних вимогах ч. 3 ст. 549 ЦК України, виходячи із 2% за кожен день прострочення зобов`язання, тому суд першої інстанції вважав за потрібне застосувати до спірних правовідносин саме 2 % від суми заборгованості за Кредитним договором, яка є (2500,00+700,00), де 2% від 3200,00 грн. = 64,00 грн., оскільки вважав, що це буде справедливо до неврегульованих п. 5.4. Кредитного договору правовідносин.

Однак, з такою позицією суду першої інстанції, колегія суддів не може погодитись.

За положеннями статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Колегія суддів зазначає, що п. 5.4 Кредитного договору чітко визначено, що у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником грошових зобов`язань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом.

Також, слід звернути увагу, що сторони на власний розсуд визначили зміст п. 5.4 Кредитного договору в частині встановлення штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання, що відповідає положенням ч. 1 ст. 627 ЦК України.

Крім того, п. 5.4 Кредитного договору, яким встановлено порядок розрахунку розміру відсотку штрафу, не визнаний недійсним в судовому порядку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ТОВ «Споживчий центр», на переконання апеляційного суду, знайшли своє підтвердження.

Враховуючи невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи у відповідності до ст. 376 ЦПК України, рішення суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового, яким позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» в частині стягнення штрафу у розмірі 1250 грн слід задовольнити.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню судовий збір, сплачений при поданні апеляційної скарги у розмірі 2 881, 50 грн (а.с.55).

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2019 року в частині стягнення штрафу - скасувати та та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» в цій частині - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» штраф за кредитним договором № 16.05.2018-100002181 від 16 травня 2018 року в розмірі 1250 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2 881, 50 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: