_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/5799/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2019 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі головуючого судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засідання цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і розподіл спільного майна,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення про розірвання шлюбу між нею і відповідачем ОСОБА_2 , стверджуючи,що сім`я між ними розпалась і поновити сімейні стосунки неможливо. Позивач також просила суд вирішити питання щодо розподілу спільного майна у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 і земельної ділянки площею 0,054 га за вищевказаною адресою, стверджуючи, що вказана нерухомість була набута у власність відповідачем у період перебування у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти подружжя

Ухвалою суду від 16.10.2019 року відкрите провадження по справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Сторони були присутніми в підготовчому судовому засіданні.

12.11.2019 року суд закрив підготовче судове засідання і призначив справу до розгляду по суті в судовому засіданні.

Позивач про дату, час та місце розгляду справи сповіщена, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі і просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку.

Відповідач також надав заяву про розгляд справи за його відсутності і зазначає, що позов визнає, не заперечує проти визнання за ОСОБА_1 права власності на будинок і земельну ділянку, тому як неповнолітні діти залишаються проживати з матір`ю.

Суд вивчив надані до справи документи і встановив наступне:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2002 року - актовий запис про реєстрацію шлюбу вчинений 31.08.2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Одеси №755. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач стверджує, що сім`я між нею і відповідачем розпалась. Причиною є втрата почуття любові та поваги, з березня 2019 року вони припинили шлюбні стосунки і з відповідачем проживають окремо. Діти залишились проживати з матір`ю. У період шлюбу сторони придбали наступне майно: житловий будинок , загальною площею 138,3 кв.м., в тому числі житловою - 35,1 кв.м., з господарськими спорудами та земельну ділянку площею 0,054 га, на якій розташовано цей будинок, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Адреса садиби - АДРЕСА_1 .

Позивачка просить суд залишити в її особистій власності нерухоме майно, посилаючись на наступне: діти проживають з нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на їх утримання, тому як не має постійної роботи.

Відповідачева сторона, визнаючи позов, підтвердила, що сім`я розпалась, що діти проживають з матір`ю, що спірне нерухоме майно було набуто у власність на спільні кошти подружжя і що він - ОСОБА_2 не заперечує проти визнання за позивачем права власності на будинок і земельну ділянку з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей.

Дослідивши наведені сторонами доводи, суд дійшов висновку, що сім`я між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 розпалась і поновити її неможливо, тому як відсутня вільна згода жінки на шлюб.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Щодо вимог в частині розподілу майна, суд зазначає наступне.

Ст.60 СК України передбачає, що « майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу)». Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі.

Ст.69 СК України закріплює право дружини і чоловіка на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Із змісту ч.2 названої статті випливає, що поділ майна подружжя може бути здійснено у добровільному або судовому порядку. Ст.70 СК України визначає, що «у разі поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.» У даному випадку шлюбний договір між сторонами відсутній. Щодо домовленості, то сторони дійшли до неї під час судового вирішення спору з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей, які проживають з матір`ю.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя передбачено ст.69 СК України. Ст.70 СК України визначає, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, передбачені ст.71 СК України. При вирішенні спору про розподіл спільного майна суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що під час перебування сторін в зареєстрованому шлюбі ним набуто у спільну сумісну власність житловий будинок з господарськими будівлями і земельна ділянка, на якій розташовано будівлі. Під час судового розгляду спору сторони дійшли домовленості щодо розподілу спільного сумісного майна, що відповідає інтересам сторін, неповнолітніх дітей і вимогам Закону.

Керуючись ст.ст.259,263-265,268 ЦПК України, суд

Вирішив:

Шлюб, зареєстрований 31 серпня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції в м.Одесі , актовий запис №755 між ОСОБА_2 і ОСОБА_5 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити прізвища: йому - ОСОБА_6 , їй - ОСОБА_7 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 право власності на житловий будинок, загальною площею 138,3 кв.м., в тому числі житловою - 35,1 кв.м., з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 і на земельну ділянку площею 0,054 га. по АДРЕСА_1 за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення протягом 30 днів з дня його оголошення.

Суддя Калашнікова О. І.