Справа № 645/1535/19
2/640/2293/19
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2019 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого - судді Якуші Н.В.

при секретарі - Коваль А.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі Київського районного суду міста Харкова позовну заяву по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги: приватний нотаріус ХМНО Ємець Іван Олександрович, ОСОБА_4 , про визнання недійним договору іпотеки, застосування наслідків недійсності правочину, -

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2019 року з Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги: приватний нотаріус ХМНО Ємець Іван Олександрович, ОСОБА_4 , про визнання недійним договору іпотеки, застосування наслідків недійсності правочину, в якому були заявлені вимоги про визнання недійсним договір іпотеки №5770 від 10.10.2018, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ємцем Іваном Олександровичем, номер запису про іпотеку 28326625 та застосування недійсності правочину.

Ухвалою судді від 13 червня 2019 року провадження по справі було прийнято до розгляду.

Сторони неодноразово за викликом суду для участі у підготовче засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про місце і час розгляду справи, позивач та його представник, який своєчасно отримав судову повістку про виклик до суду, клопотань чи заяв до суду не надали, поважності неявки не довели.

В судовому засіданні при підготовки справи до розгляду судом було встановлено, що при зверненні до суду із позовом позивачем не було визначено дійсну інформацію відповідача №2 по справі. Так, в матеріалах справи є в наявності відзив на позовну заяву від ОСОБА_3 , який зазначає, що він визначений у позові в якості відповідача, проте з ОСОБА_2 , який є Відповідачем №1 по справі він не знайомий, договір позики грошових коштів з ним не укладав і відповідно ніякого договору іпотеки ним не підписувалось. Також вказав, що згідно інформаційної довідки №161786156 від 01.04.2019 р. відсутня інформація щодо зареєстрованого за ним права власності на спірні приміщення, а паспортні дані та РНОКПП, які відображені у позові, йому не належать. Щодо адреси Відповідача №2, то ОСОБА_3 зазначив, що це дійсно адреса зареєстрованого його місця проживання, проте з якої причини у позові зазначена саме ця адреса, йому не відомо.

Відповідно до ч.1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Невірне зазначення відомостей щодо відповідача може призвести до його неналежного повідомлення, а отже і до порушення його процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Отже, позивачу у відповідності до положень п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України необхідно уточнити та зазначити дійсне місце проживання чи перебування Відповідача №2, його реєстраційний номер облікової картки платників податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Крім того, судом вбачається, що однією з вимог позивача є вимога про застосування наслідків недійсності правочину.

Разом з тим, з заявленої позивачем вимоги не вбачається застосування наслідків недійсності, а саме які конкретно наслідки недійсності підлягають застосуванню.

За таких обставин, позивачу слід усунути зазначений недолік позовної заяви шляхом подання до суду пояснень, уточнень заявлених вимог у частині вимоги про застосування наслідків недійсності правочину.

Крім того, відповідно до п. 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» - у справах про визнання правочину недійсним без застосування наслідків недійсності судовий збір сплачується як із немайнового спору. У справах про застосування наслідків недійсного (нікчемного) правочину судовий збір сплачується залежно від вартості відшукуваного майна, щодо якого заявляються вимоги. У справах про визнання правочину недійсним із застосуванням наслідків недійсності судовий збір сплачується відповідно до пункту 10 частини першої статті 80 ЦПК за загальною сумою всіх вимог.

Оскільки в цій справі позов заявлено про визнання недійсним правочин із застосуванням наслідків його недійсності, то такі вимоги є майновими.

Крім того, відповідно до п.3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Проте позивачем і ця вимога не дотримана. Тобто, в порушення вимог чинного законодавства, позивач не визначає розмір вартості майна, що відповідно позбавляє можливості розрахувати суму судового збору.

Отже, позивач має зазначити ціну позову, виходячи із дійсної ринкової вартості майна, та надати квитанцію про сплату судового збору на загальну суму, що буде відповідати заздалегідь встановленій оцінці майна, щодо якого він просить застосувати наслідки недійсності правочину.

При цьому, суд нагадує, що відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімального прожиткового мінімуму у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі одного відсотка від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму та не більше 5 розмірів мінімального прожиткового мінімуму.

У зв`язку з тим, що позивачем не визначена ціна позову і на цей момент, з урахуванням доданих до позову документів, встановити точну її ціну неможливо, суд в порядку ч.2 ст.176 ЦПК України попередньо визначає розмір судового збору у максимально передбаченому Законом України «Про судовий збір» розмірі в сумі 9605,00 грн. (дев`ять тисяч шістсот п`ять гривень 00 копійок), оскільки дійсна ціна позову, тобто дійсна ринкова вартість нежитлових приміщень 1-го поверху №1,2,5 загальною площею 80,2 кв.м. в літ. «А-5» за адресою: АДРЕСА_1 на момент пред`явлення позову не зазначена відповідно до вимог ст.176 ЦПК України.

Отже, так як позивачем при пред`явленні даного позову сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн. за вимогу немайнового характеру, а тому до сплати підлягає сума в розмірі 9605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять ) грн. 00 коп. за вимогу немайнового характеру.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір у загальному розмірі 9605 грн. на наступні реквізити: отримувач коштів: Отримувач коштів: УК Київський районний суд /м. Харків Київський/22030101; Код отримувача: (код за ЄДРПОУ) 37999675; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: 0004; Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 177 ЦПК України до заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності клопотання про його витребування.

Зазначена вимога позивачем також не була дотримана.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до частини 11 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відтак, суд встановив, що позовна заява, щодо якої було відкрите провадження Фрунзенським районним судом м. Харкова, не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а тому вважає за необхідне надати позивачу час для усунення недоліків.

У зв`язку із викладеним, відповідно до ч.1 п.8 ст. 257 ЦПК України суд роз`яснює позивачу, що в разі не усунення недоліків у строк визначений судом, позовна заява буде залишена без розгляду.

Керуючись ст.ст. 175, 177, ч.11 ст. 187 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Надати позивачу ОСОБА_1 7- денний строк з дня отримання цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог ухвали, позовна заява буде залишена без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Відкласти проведення підготовчого засідання до 30 серпня 2019 року до 10 години 00 хв., про що повідмити сторони.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського районного суду м. Харкова Н.В. Якуша