Справа № 603/623/19
Провадження №2/603/350/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2019 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Іванчука В. М.

при секретарі : Швець Н.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в Монастириський районний суд із позовом до Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове майно за законом, яке залишилось після смерті його батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що після смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказану спадщину позивач ОСОБА_1 прийняв, оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім того, на вищевказане спадкове майно було складено заповіт на ім`я позивача ОСОБА_1 , проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Від представника позивача - адвоката Андрусенко І.Я. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області в підготовче судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає повністю.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У випадку визнання позову відповідачем та беручи до уваги те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд відповідно до ч. 3 ст. 200, ст. 206 ЦПК України ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України, в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 24.07.2019 року Монастириським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №26.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому майно, до якого входить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №621 виданою 24.07.2019 року виконавчим комітетом Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району, випискою із будинкової книги №17 станом на 01.01.1995 р. с.Лука та копією погосподарської книги с.Лука Монастириського району Тернопільської області за 1991 - 1995 роки, згідно якої головою домогосподарства зазначено ОСОБА_2 , який проживав один та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, судом встановлено, що вищевказаний житловий будинок що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за життя належав спадкодавцю ОСОБА_1 , однак, за життя спадкодавець не зареєстрував у встановленому законом порядку право власності на вказане майно.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до п.43 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. за №1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані:

1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги;

2) виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.

Судом встановлено, що об`єктом спадкування в даній справі є житловий будинок з надвірними будівлями, який станом на 01.01.1991 року належав до суспільної групи колгоспний двір.

Зокрема, згідно копії погосподарської книги с.Лука за 1991-1995 рр, головою будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , зазначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав один.

Згідно заповіту від 10.07.1995 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті належний йому на праві особистої власності жилий будинок з надвірними будівлями і все своє майно, заповів позивачу - ОСОБА_1 .

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК (16.01.2003), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно довідки №334, виданої 27.08.2019 року Устя-Зеленською сільською радою Монастириського району, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у фактичне управління спадковим майном вступив його син ОСОБА_1 , 1963 р.н.

Також, згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Луцьким сіль ЗАГС Бучацького району від 14 червня 1963 року, батьком позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_2 .

Таким чином, судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв його син - позивач ОСОБА_1 .

Інших спадкоємців, які претендували б на спадкове майно, немає.

Після смерті спадкодавця, позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте, як вбачається із відповіді державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В.І. №550/01-16 від 12.09.2019 року, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщини. Наведене підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В.І. №703/02-31 від 26.11.2019 року.

Так, згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановленні судом.

Таким чином, оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 5-7, 12, 200, 265, 268 ЦПК України, ст. 328, 392, 1222, 1225, 1268, 1276 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до якого входить: одноповерховий житловий будинок під літерою «А», загальною площею 47,2 кв.м., житловою площею 21,8 кв.м., Комора «Б», Сарай «В», Ворота №1, Огорожа №2, Огорожа №3, Відмостка №4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , с.Лука, Монастириський район Тернопільської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 .

Відповідач: Устя-Зеленська сільська рада Монастириського району Тернопільської області: с.Лядське, Монастириський район, Тернопільська область, 7.

Суддя В. М. Іванчук