Справа № 158/1190/19 Головуючий у 1 інстанції: Корецька В. В.
Провадження № 22-ц/802/1094/19 Категорія: 18 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Приватного підприємства "Люкс - Транс Луцьк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу внаслідок невиконання грошового зобов`язання за апеляційною скаргою позивача Приватного підприємства "Люкс - Транс Луцьк" на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 серпня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2019 року ПП «Люкс - Транс Луцьк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу внаслідок невиконання грошового зобов`язання. Позов мотивує тим, що 27.01.2016 року між ПП «Луцьк - Транс Луцьк» та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу, який був оформлений та підписаний в Сервісному центрі 0741 МВС України, предметом якого є транспортний засіб марки «DENNIS», 1996 року випуску, тип - автобус, колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору одна сторона (продавець) зобов`язується передати у власність другій стороні (покупцеві) транспортний засіб, а покупець зобов`язується прийняти вказаний транспортний засіб і сплатити з нього обумовлену цим договором грошову суму. За умовами договору сторони дійшли згоди, що у відповідності до п. 3.1 договору купівлі-продажу ціна товару на момент укладення договору становить 40000 (сорок тисяч) грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, передав і переєстрував автобус, а відповідач ОСОБА_1 належним чином свої грошові зобов`язання за договором купівлі-продажу не виконав, грошові кошти після передачі транспортного засобу не сплатив.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість в розмірі 61643, 96 грн, з яких 40 000 грн - основний борг, 17784 грн - втрати від інфляції, 3859, 96 грн - 3% річних, внаслідок неналежного виконання покупцем грошових зобов`язань за договором купівлі - продажу від 27.01.2016 року.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 серпня 2019 року в задоволенні позову Приватного підприємства «Люкс - Транс Луцьк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу внаслідок не виконання грошового зобов`язання відмовлено.

Позивач ПП "Люкс - Транс Луцьк" подав апеляційну скаргу на зазначене рішення суду першої інстанції. Вважає, що судом неправильно та необ`єктивно встановлено обставини справи, не дано належної оцінки доказом, порушено норми процесуального права. Зазначає, що відповідач подав заяву про застосування строків позовної давності, однак з рішення не вбачається, коли вона надійшла до суду, така заява позивачу відповідачем не надсилалась і суд не ініціював питання її надіслання позивачу, чим позбавив підприємство права на захист, що суперечить принципу повного, всебічного та неупередженого розгляду судом справ. Договір купівлі - продажу був укладений 27.01.2016 року, а тому позовна давність спливла 27.01.2019 року. Однак, через незадовільний стан підприємства, відсутність коштів на рахунку, унеможливили своєчасне подання позову і є поважними причинами пропуску строку позовної давності. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу позивача. Просить апеляційну скаргу ПП "Люкс - Транс Луцьк" залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав..

Судом встановлено, що 27.01.2016 року між ПП «Луцьк - Транс Луцьк» та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу, який був оформлений та підписаний в Сервісному центрі 0741 МВС України, предметом якого є транспортний засіб марки «DENNIS», 1996 року випуску, тип - автобус, колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору одна сторона (продавець) зобов`язується передати у власність другій стороні (покупцеві) транспортний засіб, а покупець зобов`язується прийняти вказаний транспортний засіб і сплатити з нього обумовлену цим договором грошову суму.

Згідно положень п. 3.1. Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 27.01.2016 року та балансової довідки від 22.04.2019 року ціна транспортного засобу складає 40000 (сорок тисяч) грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 0741/2015/2458 від 27.01.2016 року, наданим ПП "Люкс - Транс Луцьк" загальна сума заборгованості останнього внаслідок неналежного виконання покупцем грошових зобов`язань за вищевказаним договором купівлі-продажу станом на 15.04.2019 року становить 61643, 96 грн, з яких: 40 000 грн - основний борг, 17784 грн - втрати від інфляції, 3859, 96 грн - 3% річних.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 Цивільного кодексу (далі ЦК) України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд першої інстанції дійшов висновків, що в зв`язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором купівлі - продажу від 27.01.2016 року наявні підстави для задоволення стягнення з останнього на користь ПП «Луцьк - Транс Луцьк» заборгованості внаслідок неналежного виконання покупцем грошових зобов`язань за вищевказаним договором купівлі-продажу в сумі 61643, 96 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду, доказів про переривання строку позовної давності чи про його зупинення суду не надано.

Такі висновки суду є правильними, відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального та процесуального права

Згідно зі ст. 256 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст.257 ЦК).

Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК).

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.

Оскільки умовами договору передбачений обов`язок покупця прийняти товар та сплатити обумовлену договором грошову суму, строк виконання такого обов`язку договором не встановлено, то право продавця вважається порушеним з дня, наступного за днем укладення договору, яким передбачено такий обов`язок покупця, тобто з 28.01.2016 року.

З позовом про стягнення заборгованості за цим договором підприємство звернулось до суду 26.04.2019 року - поза межами позовної давності.

Відповідач ОСОБА_1 14.08.2019 року в суді першої інстанції заявляв про застосування позовної давності.

Підстави переривання та зупинення строку позовної давності передбачені ст. ст. 263, 264 ЦК України. Позивачем, всупереч ст. ст. 12, 81 ЦПК України не надано суду доказів наявності таких обставин. Угоди про зміну тривалості позовної давності між сторонами спору, на підставі ст. 259 цього ж Кодексу, не укладались.

Таким чином, суд першої інстанції на підставі повно встановлених обставин справи, належно оцінених доказів, правильно застосувавши норми матеріального та процесуального права, дійшов обгрунтованого висновку про відмову в позові.

Доводи апеляційної скарги з приводу порушення права позивача на захист внаслідок ненадіслання позивачу заяви відповідача про застосування строків позовної давності і неможливості надання ним своїх заперечень на таку заяву є безпідставними, оскільки суд першої інстанції перевірив обставини, вказані в заяві та проаналізував їх.

Щодо покликань позивача на незадовільний фінансовий стан підприємства, неможливість своєчасного звернення до суду і сплати судового збору як поважну причину пропуску строку позовної давності слід зазначити таке.

За положеннями ч. 5 ст. 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Європейський суд з прав людини наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність поважних причин пропуску позивачем строку позовної давності і підстав для поновлення цього строку.

Незадовільний фінансовий стан юридичної особи, зміна керівництва підприємства в 2016 році, не є об`єктивними та непереборними підставами, які перешкоджали б юридичній особі звернутись з позовом в межах встановленого законодавством строку позовної давності та реалізувати своє право щодо звернення до суду без порушення порядку здійснення такої процесуальної дії.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача Приватного підприємства "Люкс - Транс Луцьк" залишити без задоволення.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 серпня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді