Справа № 710/382/18
Провадження № 2/710/131/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2019 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Шпола цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

30.03.2018 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, в якому позивач просить стягнути з ОСОБА_4 матеріальні збитки в сумі 7844,57 грн., та заподіяну моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн., а всього 10844,57 грн.

Позивач свій позов мотивує тим, що 26.01.2018 приблизно о 9 год. 50 хв. відповідач по справі ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул. Шевченка в м. Шпола Черкаської області, порушив вимоги п.12.1. п. 12.3 Правил дорожнього руху: при виборі швидкості руху не врахував дорожніх та атмосферних умов і в результаті заносу здійснив зіткнення з задньою частиною автомобіля НОМЕР_2, який на момент зіткнення стояв на обочині і, який належить позивачу на праві власності. Після автопригоди позивач викликав на місце події працівників Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП, якими, за погодженням сторін, був складений європротокол, в якому ОСОБА_4 власноручно записав про те, що він визнає свою вину та не буде оскаржувати факт його вини в правоохоронних органах. В результаті ДТП позивачу були завдані матеріальні збитки: пошкоджено задній бампер, накладку бампера та двері багажника. Відповідач запропонував відшкодувати завдані збити за рахунок його страхової компанії ПРАТ «Арсенал-Страхування», на що позивач погодився. Однак страховою компанією було відшкодовано тільки частину завданих матеріальних збитків в сумі 6700,00 грн. Відповідно до ремонтної калькуляції №0329-01 від 29.03.2018, складеної експертом ОСОБА_6, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 14544,57 грн. Позивач звертався до відповідача з метою отримати від нього компенсацію за пошкодження його автомобіля, але відповідач належним чином на вимогу позивача не відреагував. Також з огляду на те, що протиправними діями відповідача ОСОБА_4 було порушено звичайний спосіб життя позивача, оскільки він фактично позбавлений можливості використовувати свій автомобіль для матеріального забезпечення своєї сімї, що спричинило глибокі душевні переживання позивача та його сімї. Моральну шкоду позивач оцінив в 3000,00 грн. Тому позивач і звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач надав до суду відзив, в якому вказав, що вимога позивача про стягнення з нього збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за обставин, що виникли в даних правовідносинах, є зловживанням, на думку відповідача, з метою отримання безпідставної вигоди та збагачення за рахунок відповідача. Відповідач мотивує свою позицію, зважаючи на таке: між ним та ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» було укладено поліс № АК/6772271 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За даним полісом страховим випадком с подія, внаслідок якої заподіяно шкоду третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Даним полісом забезпечений транспортний засіб автомобіль НОМЕР_3 та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) - 100000,00 грн. Оскільки позивачем не пред'являються вимоги до ПРАТ «СК «Арсенал Страхування», відповідач вважає, що позовні вимоги про стягнення з нього відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП у сумі 7844,57 грн. задоволенню не підлягають. Так як, відповідно до ремонтної калькуляції №0329-01 від 29.03.2018 вартість відновлювального ремонту належного позивачу транспортного засобу складає 14544,57 грн., а ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатила позивачу 6700,00 грн., то й різницю у межах заявлених позивачем вимог повинна бути сплачена також ПРАТ «СК «Арсенал Страхування», у зв'язку із тим, що цивільно-правова відповідальність на момент настання ДТП була застрахована відповідачем та страхової суми (100 000,00 грн.) цілком достатньо для відшкодування ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» збитків позивачу.

Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якому підтвердив свої вимоги у повному обсязі, навів практику Верховного Суду України, зокрема постанову Верховного Суду України від 26.10.2016 у цивільній справі № 6-954цс16, згідно з якою суд прийшов до висновку, що потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав. Також позивач просив призначити по справі товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання про встановлення вартості відновлюваного ремонту належного йому автомобіля НОМЕР_4 та розміру завданих збитків, проведення якої доручити експерту ОСОБА_6

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» надав до суду пояснення щодо позовної заяви, в яких вказав, що Між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_4 було укладено поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК/6772271, забезпечений транспортний засіб ВАЗ, реєстраційний номер СА7912А1. Франшиза за полісом 0 грн. 26.01.2018 до страховика звернувся позивач з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку. Відповідно до заяви про погодження розміру страхового відшкодування від 08.02.2018 позивач погодився із розміром страхового відшкодування у 6700,00 грн. (шість тисяч сімсот гривень 00 коп), на проведенні експертизи не наполягав, після виплати страхового відшкодування претензій до ПрАТ «СК «Арсенат Страхування» - не має. 08.02.2018 до Страховика звернувся позивач із заявою про виплату страхового відшкодування. Страховиком 13.03.2018 було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 6700,00 грн. Отже, страховиком виконано свої зобов'язання за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, у передбаченому законом порядку оцінено шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та у визначені законом строки виплачено страхове відшкодування. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача просила справу розглянути без її участі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 10.04.2018 відкрито провадження по справі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 01.08.2018 залучено до справи третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ПРАТ «СК «Арсенал Страхування».

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 01.10.2018 було задоволено клопотання позивача про призначення експертизи та призначено товарознавчу експертизу.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 06.11.2018 було поновлено провадження у справі у звязку з надходженням до суду звіту про оцінку збитків нанесених власнику транспортного засобу ОСОБА_7 внаслідок дорожньо транспортної пригоди.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 13.12.2018 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду по суті.

В судове засідання позивач та його представник зявилися, надали пояснення відповідно до матеріалів справи та вказали, що позовні вимоги підтримують повністю.

В судове засідання відповідач та його представник зявилися, проти задоволення позиву заперечували, з мотивів наведених у відзиві.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» до суду не зявився, надав хаяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає до задоволення.

У суді встановлено, що ОСОБА_2 є власником автомобіля «Hyundai», модель SANTA FE реєстраційний номерний знак НОМЕР_5, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ №970011 від 29.05.2007, виданого Шполянським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області (а.с.6).

Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 16.01.2018 16.01.2018 о 09 год 50 хв в м. Шпола по вул. Шевченка внаслідок ДТП автомобіль НОМЕР_6, отримав видимі механічні пошкодження правої частини: заднього бампера, накладки бампера та дверей багажника (а.с.4).

Відповідно до довідки, виданої т.в.о. інспектора Шполянського ВП старшим сержантом поліції ОСОБА_8, 26.01.2018 о 09 год 50 хв в м. Шпола по вул. Шевченка внаслідок ДТП автомобіль НОМЕР_6, отримав механічні пошкодження заднього бамперу (а.с.11).

Відповідно до ремонтної калькуляції №0329-01 від 29.03.2018 року, складеної експертом ОСОБА_6, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 14544,57 грн (а.с.12-13).

Відповідно до квитанції ПАТ КБ «Приватбанк» від 13.03.2018 позивачу було відшкодовано 6700,00 грн (а.с.9).

Відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (діє на території України) від 05.05.2017 ОСОБА_4 застрахував у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на строк від 06.05.2017 по 05.05.2018 автомобіль ВАЗ 2107, 1994 року випуску, н.з. СА7912АЕ. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, складає 100 000,00 грн. (а.с.8).

Згідно з заявою про погодження розміру страхового відшкодування від 08.02.2018 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з однієї сторони та ОСОБА_2 з іншої сторони узгодили розмір страхового відшкодування в сумі 6700,00 грн (а.с. 48).

Страхове відшкодування позивач отримав в розмірі 6700,00 грн. Таким чином, різниця між фактичним витратами на ремонт автомобіля позивача та страховим відшкодуванням складає 7844,57 грн.

Згідно зі звітом оцінювача ОСОБА_9 про оцінку збитків завданих власнику транспортного засобу від 05.11.2018 вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ з урахуванням фізичного зносу становить 10039,91 грн. (десять тисяч тридцять девять гривень девяносто одна копійка) (а.с. 94-97). До звіту додаються фотокартки на підтвердження видимих пошкоджень автомобіля «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_5 (а.с. 98).

Відповідно до акту огляду транспортного засобу від 26.10.2018 в присутності власника ОСОБА_2, запрошеного учасника ОСОБА_4 та особи, яка проводила огляд ОСОБА_6, в автомобіля «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_5 пошкоджені такі деталі автомобіля: бампер задній, двері задні, накладка бампера (а.с. 101-102).

Кваліфікація оцінювача ОСОБА_6 підтверджується кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача №5226 від 14.07.2007, виданого Фондом державного майна України спільно з ТОВ «Агентство незалежної експертизи Егіда» (а.с. 113), посвідченням про підвищення кваліфікації оцінювача серії МФ №6693 ПК від 14.06.2017, виданого Фондом державного майна України спільно з КП «Інформаційно-консультаційний центр українського товариства оцінювачів» на підставі відповідного рішення Екзаменаційної комісії (а.с. 113), свідоцтвом про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №5764 від 09.08.2007 (а.с. 114), сертифікатом субєкта оціночної діяльності № 675/16 від 02.09.2016, виданого Фондом державного майна України (а.с. 114).

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом із тим правила регулювання деліктних зобовязань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обовязок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування). До відносин, що випливають із обовязкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обовязкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно з Законом України від 01.07.2004 «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

За змістом статті 979 ЦК України, статті 16 Закону України від 7.031996 "Про страхування" за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з розясненнями викладеними в Постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 за змістом «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, повязана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховий ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, як вказано в полісі, становить 100 000,00 грн. Шкода була завдана в розмірі 14544, 57 грн., позивач узгодив із страховиком суму страхового відшкодування в розмірі 6700,00 грн., страховик сплатив позивачеві відшкодування в розмірі 6700,00 грн.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату в строк, встановлений договором.

Згідно із частиною першою статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до пункту 35.1 статті 35 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 14 цього Закону, - Моторному (транспортному) страховому бюро України (далі - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідач та представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача надали до суду докази того, що між позивачем та третьою особою була досягнена згода про погодження розміру страхового відшкодування і, відповідно, третя особа здійснила виплату розміру страхового відшкодування у спосіб, передбачений законодавством.

В той же час відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

04.07.2018 за результатами розгляду справи №755/18006/15-ц Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову, в якій містяться висновки, щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність. Такі висновки є протилежними позиції Верховного Суду України у справі №6-2808цс15 від 20.01.2016, на яку посилається відповідач та третя особа без самостійних вимог ПрАТ «СК» Арсенал Страхування». Зокрема, Верховний Суд наголошує, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Вищевказана позиція була висвітлена й в постановах Верховного Суду України від 21.11.2018 у справі № 757/646/16-ц та від 31.10.2018 у справі № 342/134/16-ц.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, оскільки судом встановлено, що відповідач та третя особа без самостійних вимог уклали договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за яким страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди, страхувальником не надано доказів того, що він має підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ), розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, не підлягають до задоволення, як такі, що заявлені до неналежного відповідача та, які суперечать меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до с. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у звязку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Позивач вказує, що від вказаної ДТП йому були спричинені моральні збитки, які він оцінює у 3000,00 грн. Однак позивачем не надано розрахунку розміру моральної шкоди: з яких міркувань він виходив визначаючи його, не надано жодного доказу, підтверджуючого факт завдання йому моральної шкоди. Позивач в позовній заяві не обґрунтував завдану моральну шкоду та не надав жодного підтвердження, тому суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення в частині стягнення з відповідача моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Заходи забезпечення позову не застосовувались.

Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки, суд відмовляє в задоволенні позову, судові витрати у справі залишаються на рахунку позивача.

На підставі ст.ст. 3, 6, 22, 35, 36, 37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 16 Закону України «Про страхування», ст.ст. 22, 979, 988, 990, 999, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Шполянський суд Черкаської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складене 15.01.2019.

Суддя Шполянського

районного суду ОСОБА_10