Ухвала

15 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 227/3398/16-ц

провадження № 61-15145ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 на постанову Донецького апеляційного суду від 11 липня 2019 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Мегабанк» (далі - ПАТ «Магабанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2016 року позов задоволено.

Розірваний кредитний договір № 07-04П/201-А (з ануїтетними платежами) від 16 травня 2013 року та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Магабанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 45 283,96 грн, яка складається з: залишку кредиту - 39 208,99 грн, залишку нарахованих та несплачених відсотків - 2 074,97 грн, залишку нарахованої та несплаченої комісії - 4 000,00 грн. Стягнуто судовий збір у розмірі 1 378,00 грн та витрати пов`язані з публікацією в пресі - 560,00 грн.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 квітня 2019 року ОСОБА_1 поновлений строк на звернення за заявою про перегляд заочного рішення, в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2016 року відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного суду від 11 липня 2019 року рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2016 року в частині стягнення комісії скасовано, в частині стягнення загальної суми заборгованості та судових витрат змінено. Ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення комісії в розмірі 4 000,00 грн, стягнуто заборгованість за кредитним договором - 41 283,96 грн, судовий збір - 1 056,03 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У серпні 2019 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині стягнення заборгованості та судових витрат, направити справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі викладено клопотання про зупинення виконання постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята цієї статті).

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Вказана справа є малозначною в силу вимог закону, оскільки ціна позову в в ній становить 45 283,96,00 грнта не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з врахуванням встановленого з 01 січня 2019 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» цього показника в 1 921,00 грн складає 192 100,00 грн (100 х 1 921,00).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.

При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.

Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій в межах своїх повноважень, заявник не переконав у наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Клопотання про зупинення виконання постанови суду апеляційної інстанції не розглядається, оскільки вирішено відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану його представником Кравцем Дмитром Миколайовичем, на постанову Донецького апеляційного суду від 11 липня 2019 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Русинчук