Справа № 460/1055/18
Провадження №2/460/390/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2019 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Карпин І. М.

з участю секретаря судового засідання Мельник Є.Є.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача Зозулі А.В.

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача Варениці В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з участю органу опіки та піклування Яворівської районної державної адміністрації Львівської області про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

16.03.2018 ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно їх неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона була одружена із ОСОБА_3 , від подружніх відносин у них народилося троє дітей: син ОСОБА_5 та дочки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 . Рішенням суду шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу діти постійно проживають разом із нею та перебувають на повному її утриманні. З моменту розлучення вона з відповідачем проживає окремо, зв`язок із дітьми він не підтримує, участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Життям здоров`ям та розвитком дітей не цікавиться. За весь час окремо проживання не виявляв бажання бачитись з дітьми. Відповідач не відвідує дітей і фактично ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованю та утриманню дітей. Крім цього, відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дітей, а тому станом на 01 березня 2018 року по виконанню виконавчого листа №2-207, виданого 02 лютого 2006 року виникла заборгованість в розмірі 29172,67 грн. та по виконанню виконавчого листа №2-207, виданого 11 березня 2011 року, є заборгованість в розмірі 13381,61 грн. Щоб захистити інтереси дітей в майбутньому вона змушена звернутися до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 05.04.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

19.06.2019 відповідач ОСОБА_3 подав до суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що викладені в позовній заяві обставини недостовірні, а сам заявлений позов безпідставний, оскільки після розірвання шлюбу вони помирились та продовжили проживати разом. За час проживання разом у них народилася донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За час спільного проживання була придбана квартира, де вони проживали до травня 2010 року. В подальшому, через продовження порушення подружньої вірності з вини позивача, вони припинили спільне проживання. Позивачка забравши з квартири дітей, перейшла проживати до своєї матері в с.Терновиця Яворівського району Львівської області, та стала перешкоджати йому бачитись з дітьми. Коли він хотів відвідати дітей, то колишня дружина влаштовувала сварки та скандали, забороняла дітям зустрічатись з ним. З цього приводу він був змушений звертатися з відповідною заявою за захистом своїх батьківських прав до Комісії з питань захисту прав дитини при Яворівській РДА. Згідно висновку комісії №59 від 26.08.2010 йому було дозволено відвідувати малолітніх дітей 4 рази на місяць, а ОСОБА_1 було зобов`язано не перешкоджати йому у спілкуванні з дітьми. Незважаючи на дане рішення, позивачка продовжила чинити йому перешкоди у спілкуванні з дітьми. В подальшому, аби уникнути між ними конфліктів та не травмувати психіку дітей, він виселився з даної квартири, в якій залишилась проживати його колишня дружина з дітьми та співмешканцем ОСОБА_8 . Крім цього, заборгованість по аліментах позивачка створила штучно, оскільки в жовтні 2014 року вона з метою отримання соціальної допомоги подала заяву про припинення стягнення аліментів. Через майже три роки, в липні 2017 року вона знову подала до примусового виконання виконавчі листи про стягнення аліментів за період з 01.12.2014 по теперішній час. Таким чином позивачкою було штучно створено заборгованість по стягненню аліментів. На даний час з його заробітної плати стягуються аліменти в розмірі 50%, а також він добровільно погашає заборгованість по аліментах. Просить у позові відмовити в повному обсязі, оскільки він не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

27.12.2018 представник відповідача - адвокат Варениця В.С. подав до суду заяву, в якій вказує що станом на 01.11.2018 заборгованість відповідача ОСОБА_3 по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повністю погашена та долучив до матеріалів справи розрахунок заборгованості по аліментах ВП №54371030 від 16.10.2018 та розрахунок заборгованості по аліментах ВП №54371088 від 16.10.2018.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Зозуля А.В. позовні вимоги підтримали, давши аналогічні доводам позовної заяви пояснення, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник - адвокат Варениця В.С. в судовому засіданні просили в задоволені позову відмовити в повному обсязі, давши аналогічні доводам відзиву на позовну заяву пояснення. Також додали, що на даний час у відповідача відсутня заборгованість по сплаті аліментів.

В судове засідання представник Яворівської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування Тимусь О.С. не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, при винесенні рішення просить врахувати висновок органу опіки та піклування №3692/19 від 02.10.2018.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача та його представника, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані серед іншого піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Такий перелік підстав для позбавлення батьківських прав батьків по відношенню до їх дітей є вичерпним.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частин 1-5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч. 1 ст. 152 СК України).

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з п.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Як роз`яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Яворівського районного суду Львівської області було розірвано.

Від подружніх відносин у сторін народилося троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження вбачається, що відомості про батька у свідоцтві про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , записані відповідно до частини першої ст.135 СК України, за вказівкою матері.

З довідки №444 від 09.03.2018, виданої ОСББ «Липи 8-12» вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом з дітьми - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

З розрахунків заборгованості по виконавчим листам 2-207/2006 та 2-377/2011, вбачається, що станом на 01.02.2018 по аліментах по боржнику ОСОБА_3 , здійсненого Яворівським районним відділом ДВС, наявний борг по сплаті аліментів ОСОБА_1 становить 29172,67 та 13381,61 грн.

Згідно з висновком комісії з питань захисту прав дитини при Яворівській райдержадміністрації від 26.08.2010 №59 «Про вирішення спорів між батьками з питань виховання дітей» ОСОБА_3 дозволено відвідувати своїх малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 4 рази в місяць (2 будні дні, 2 вихідні дні) до 20:00 год. Зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_3 спілкуватись з дітьми.

З заяви ОСОБА_1 від 24.07.2017 адресованої начальнику Яворівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області вбачається, що остання звернулась до виконавчої служби з заявою та виконавчими листами, в якій просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дітей з 01 грудня 2005 року і до їх повноліття.

Згідно з довідкою 76 від 01.10.2018 виданої КНП «Новояворівська районна лікарня імені Юрія Липи» ОСОБА_3 на обліку у психіатра не перебуває.

Відповідно до висновку Яворівської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування з питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд критично оцінює висновок органу опіки і піклування Яворівської районної державної адміністрації Львівської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки даний висновок є недостатньо обґрунтованим, а тому не може бути беззаперечним доказом для підтвердження факту ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, а також застосування до нього такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав. Як встановлено в судовому засіданні, висновок наданий на підставі матеріалів, зібраних органом опіки та піклування, обґрунтований бесідою з матір`ю ОСОБА_1 , яка ствердила, що з часу розірвання шлюбу ОСОБА_3 повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, аліменти сплачує не систематично, а тому виникла заборгованість, однак при цьому не враховано думку відповідача щодо його участі у вихованні дітей, який звертався з заявами про надання можливості брати участь у вихованні дітей. ОСОБА_3 заперечує позбавлення його батьківських прав, любить своїх дітей і хоче брати участь у їхньому житті. Підтвердив, що рідко бачить своїх дітей, оскільки колишня дружина проживає з іншим чоловіком, він аби уникнути конфліктів туди не ходить.

Суд вважає, що такий висновок не містить переконливих даних про свідоме нехтування ОСОБА_3 батьківськими обов`язками.

При цьому, суд враховує, що такий висновок має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України).

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є недоцільним, тому що ОСОБА_3 хоча і не в повній мірі виконував батьківські обов`язки по вихованню своїх неповнолітніх дітей, однак його поведінка, прихильне ставлення до дітей, бажання налагодити зв`язок з ними, сплата заборгованості по аліментах свідчить про інтерес батька до дітей та бажання брати участь у їх вихованні.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що достатні підстави для позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав в справі відсутні, в зв`язку із чим, в позові про позбавлення батьківських прав слід відмовити.

Що стосується позову в частині позбавлення батьківських прав відносно дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , то в цій частині позов не підлягає до задоволення, оскільки відомості про батька в актовому записі про народження дитини записані за заявою матері в порядку ст.135 СК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України , суд,

у х в а л и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду чи через Яворівський районний суд Львівської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 18.10.2019.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,

проживає:

АДРЕСА_1 .

НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,

АДРЕСА_2 .

ІПН НОМЕР_2 .

Третя особа: Органу опіки та піклування Яворівської районної державної

адміністрації

Львівської області,

місце знаходження: м.Яворів Львівської області, вул.І.Франка, 8.

,

Суддя І .М.Карпин