Справа № 296/9617/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" липня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

представника позивача - ОСОБА_8 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , третя особа Житомирська державна нотаріальна контора Житомирської області, про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2018 до суду надійшла позовна заява, поданоадвокатом Вигодським С.В. в інтересах ОСОБА_4 , в якій з урахуванням уточнень (т.1, а.с.59-62, 130-132) остаточно просив визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 26.06.1998 року, який був розірваний 02.09.2006 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер та після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить однокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належала померлому на підставі договору купівлі-продажу від 04.02.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Косигіним С.В. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є спільний з позивачем син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_6 від першого шлюбу - ОСОБА_3 та матір померлого - ОСОБА_5 Тому, загальна частка спірної квартири, що має належати позивачу та її сину ОСОБА_7 складає 5/8 її частин. Частка матері померлого та його сина від першого шлюбу складає 3/8 її частин.

Ухвалою судді від 01.10.2018 позовну заяву залишено без руху, надано позивачеві строк для усунення недоліків (том 1, а.с.44).

Після усунення недоліків, ухвалою суду від 03.12.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження (том 1, а.с.68-70).

04.12.2018 ухвалою суду задоволено заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову, а саме накладено арешт на 5/8 частин квартири АДРЕСА_1 (том 1, а.с.53-54).

Неодноразово ухвалами суду задовольнялися клопотання представника позивача ОСОБА_8 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (том1, а.с.75,114,149,166, том 2 а.с.50).

Ухвалою суду від 31.01.2019 задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_8 про витребування у Житомирській державній нотаріальній конторі Житомирської області копію спадкової справи після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 1, а.с.101-102).

14.02.2019 на адресу суду Житомирська державна нотаріальна контора Житомирської області надіслала інформаційну довідку із Спадкового реєстру №55078446 від 11.02.2019 щодо наявності спадкової справи до майна ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Одночасно повідомлено, що спадкова справа до майна вищевказаної особи заведена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу - Сєтаком В.Я. за № 103/2018 (том 1, а.с.106-107).

04.03.2019 ухвалою суду за заявою представника позивача (т.1, а.с.130-132) позовну заяву ОСОБА_4 у частині позовних вимог до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , третя особа: Житомирська державна нотаріальна контора Житомирської області про визнання за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 права власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування; визнання за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування; визнання за ОСОБА_5 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування - залишено без розгляду (том 1, а.с.142-143).

Ухвалою суду від 27.03.2019 витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В.Я. копію спадкової справи після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 1, а.с.160-161).

На виконання вимог вказаної ухвали суду 04.04.2019 до суду надійшла завірена копія спадкової справи №103/2018, заведеної до майна ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 1, а.с.172-250, том 2, а.с.1-27).

У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача ОСОБА_8 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та не стягувати судові витрати з відповідача .

Відповідач ОСОБА_3 відмовився від надання пояснень по справі, при прийнятті рішення покладався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебували в зареєстрованому шлюбі та під час зареєстрованого шлюбу, ОСОБА_6 придбано квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 04.02.2000, який посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Косигіним С.В. (том 1, а.с.26).

Зазначена квартира складається з однієї жилої кімнати, площею 10,9 кв.м. та загальна площа квартири - 23,35 кв.м.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розірвано 02 вересня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 02.09.2006 (том 1, а.с.14).

Водночас, згідно свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 , виданого 13.07.2007 ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_7 , року народження , що також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України (том 1, а.с.15,16).

Згідно наданих позивачем письмових доказів вбачається, що після розірвання шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не розірвали стосунків.

Зокрема, згідно заяви від 28.04.2014, посвідченої приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою С.Л., ОСОБА_6 дав свою згоду на виїзд на постійне місце проживання до Ізраїлю його малолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (том 1, а.с.23).

З заяв ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 02.07.2018, посвідчених приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Черпак Г.А., вбачається, що позивач ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 та їх сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з жовтня 2008 року по червень 2012 року проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 (том 1, а.с.24,25).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією актового запису про смерть №809 від 30.03.2018, виданого Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Житомирській області (том 1, а.с.96).

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: квартири АДРЕСА_1 .

Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. заведено спадкову справу № 103/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 (том 1, 173-250, том 2 а.с.1-27).

21.05.2018 син померлого від першого шлюбу ОСОБА_3 звернувся з заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 (том 1, а.с.175).

Мати померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_5 від прийняття спадщини відмовилась на користь сина померлого - ОСОБА_3 , що підтверджується заявою від 21.05.2018 (том 1, а.с.179).

Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позовні вимоги ОСОБА_4 ґрунтуються на тому, що спірна квартира, придбана за договором купівлі продажу від 04.02.2000, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_6 є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Так, відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69, ст. 70 Сімейного Кодексу України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, у разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, судам роз`яснено, що вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до положень ст. 1216, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст.1261, 1267 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Враховуючи викладене, оскільки квартира АДРЕСА_1 придбана в період шлюбу позивача з померлим ОСОБА_6 , позовні вимоги ОСОБА_4 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд не стягує з відповідачів судовий збір, сплачений за подання позовної заяви, оскільки представник позивача не наполягав на його відшкодуванні.

Керуючись ст.4,10,12, 13, 76-81, 158, 263-265, 272, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 04.12.2018 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач:

ОСОБА_4

зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_3 ,

Відповідач:

ОСОБА_5

проживає за адресою:

АДРЕСА_4

РНОКПП НОМЕР_4

Відповідач:

ОСОБА_3

проживає за адресою:

АДРЕСА_1

зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_4

РНОКПП НОМЕР_5

Третя особа:

Житомирська державна нотаріальна

контора Житомирської області,

місцезнаходження:

м.Житомир, вул.Л.Качинського,12А

ЕДРПОУ 41710987

Повний текст рішення складено 05.08.2019 року.

Cуддя О. С. Рожкова