Провадження № 2-з/645/82/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року місто Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Федорова О.В.,

розглянувши заяву представника позивача - адвоката Святець О.М. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом:

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

ОСОБА_3

про стягнення грошових коштів за договором позики, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення грошових коштів за договором позики б/н від 14.07.2017 року в розмірі 17895,00 доларів США, що на день подання позову еквівалентно 458112,00 грн., 115352,60 грн. інфляційних збитків та 28428,05 грн. пені за порушення боргового зобов`язання.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.11.2019 року відкрито провадження у справі.

Одночасно із позовом уповноважений представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_3 , а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та автомобіль MITSUBISHI L200 2477 (2008 року випуску), реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування заяви посилався на те, що ОСОБА_2 для потреб сім`ї отримала у позику грошову суму у розмірі 17895,00 доларів США та зобов`язалась повернути грошові кошти не пізніше 01.08.2017 року, проте станом на день подання позову, суму позики не повернула. Беручи до уваги суму стягнення, яка становить 458112,00 грн., та є значними грошовими коштами, представник позивача просить суд накласти арешт на майно, що належить відповідачам, оскільки є обґрунтовані побоювання, що вказане майно може бути відчужено третім особам з метою уникнення виконання рішення суду про стягнення суми заборгованості, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити не можливим в подальшому виконання рішення суду про стягнення суми заборгованості.

Відповідно до положень ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, додані до неї документи, зміст та вимоги позовної заяви, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України F 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд приймає до уваги, що 14.07.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено у формі розписки договір позики на суму 17895,00 доларів США, які ОСОБА_2 зобов`язалась повернути не пізніше 01.08.2017 року, проте, за змістом позовної заяви, станом на час звернення до суду із позовом грошові кошти позивачу не повернуті.

Представник позивача, просить суд накласти арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_3 .

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборн відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що станом 05.08.2019 року квартира АДРЕСА_1 належить в розмірі 1/2 частини на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 та в розмірі 1/2 частини на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_3

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, подана представником позивача заява про забезпечення позову не містить доказів, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають в зареєстрованому шлюбі, або перебували в шлюбі на момент отримання ОСОБА_2 14.07.2017 року грошових коштів від позивача в розмірі 17895,00 доларів США; та додана до матеріалів справи розписка від 14.07.2017 року про отримання грошових коштів в розмірі 17895,00 доларів США, складена між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не містить посилань на те, що грошові кошти отримані ОСОБА_2 для потреб сім`ї, у зв`язку із чим суд не вбачає підстав для накладення арешту на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 ..

Також, з метою забезпечення позову, представник позивача просить суд накласти арешт на автомобіль MITSUBISHI L200 2477 (2008 року випуску), реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з інформаційної довідки Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області МВС України від 13.08.2019 року за № 31/20-3397, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належить автомобіль MITSUBISHI L200 2477 (2008 року випуску), реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 .

З огляду на те, що предметом позову в даній справі є грошові кошти в розмірі 17895,00 доларів США та відповідач ухиляється від повернення вказаної суми грошових коштів, яка є значною, тобто між сторонами дійсно виник спір, суд приходить до висновку про наявність реальної загрози невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі відчуження відповідачем ОСОБА_2 транспортного засобу, у зв`язку з чим, вважає необхідним забезпечити позов шляхом заборони відчуження належного ОСОБА_2 автомобілю.

При цьому, суд вважає, що забезпечення позову у вказаний спосіб не завдасть шкоди сторонам, оскільки заборона відчуження майна тимчасово перешкоджає вчиняти дії щодо його відчуження. При цьому майно залишається у повному віданні та користуванні ОСОБА_2 , та у разі відмови у позові заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суддя виходить з того, що, на час вирішення клопотання про забезпечення позову, у судді відсутні будь-які відомості про існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України обставин, за наявності яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити частково.

Заборонити вчиняти дії направлені на відчуження автомобіля MITSUBISHI L200 2477 (2008 року випуску), реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , зареєстрованого за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині заяви - відмовити.

Копію ухвали направити до Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області для негайного виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено 12.11.2019 року.

Суддя Федорова О.В.