Номер провадження: 22-ц/813/7268/19
Номер справи місцевого суду: 501/1264/17
Головуючий у першій інстанції Пушкарський Д. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Комлевої О.С.,

Цюри Т.В.,

за участю секретаря Ющак А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 03 липня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Чорноморської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішень Іллічівської міської ради Одеської області та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Іллічівського міського суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Чорноморської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішень Іллічівської міської ради Одеської області та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 03 липня 2019 року позов ОСОБА_1 до Чорноморської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішень Іллічівської міської ради Одеської області та зобов`язання вчинити певні дії було залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування вищевказаної ухвали, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Разом з тим, до суду апеляційної інстанції в зазначений день і час: 14.11.2019 року, на 17.00 год. учасники справи не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання (а.с. 235-241), у тому числі відповідач ОСОБА_2 - через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за 10 днів до судового засідання, як того вимагає ч.11 ст. 128 ЦПК України, оскільки поштову кореспонденцію від Одеського апеляційного суду не отримував (а.с.242-243).

Разом з тим, представник Чорноморської міської ради Одеської області надав до суду апеляційної інстанції заяву про розгляд справи без його участі, апеляційну скаргу просив залишити без задоволення (а.с.232-233).

З цих підстав, та з врахуванням строків розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність слухання справи у відсутність її учасників, неявка яких до суду визнана судом неповажною, на підставі наявних у справі доказів.

При цьому, колегія суддів зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Колегія суддів також виходить із того, що у своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінки компетентних органів влади.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» та у постанові Верховного Суду України від 15 травня 2019 року, справа № 922/4244/17 зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, аналіз викладених вище обставин в їх сукупності дає підстави стверджувати про неналежне здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, за винятком позивача ОСОБА_1 і представника Чорноморської міської ради Одеської області, який надав суду заяву про слухання справи у його відсутність.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.ст. 268, 382 ЦПК України, в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З цих підстав, датою складення цього судового рішення є 18.11.2019 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що на виклики в судові засідання, які були призначені на 30 травня та 03 липня 2019 року, позивач не з`явився повторно, був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки (а.с.201,202,207), про поважність причин неявки суд не сповістив. Заява про розгляд справи без участі позивача до суду не надходила.

У зв`язку з цим, та у відповідності до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановив ухвалу про залишення заяви без розгляду, з посиланням на те, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Тодорашко А.В. сповістив суд про те, що у нього закінчились повноваження від імені позивача ОСОБА_1 на участь у справі, судове засідання по якій призначено на 03.07.2019 року, а тому ОСОБА_1 не сповіщений про час і місце судового засідання, призначене на вказану дату, на 11.00 год. (а.с.209).

Отримана 14.06.2019 року поштова кореспонденція від імені ОСОБА_1 про час і місце судового засідання, яке призначено на 03.07.2019 року, також не може свідчити про отримання ї позивачем ОСОБА_1 , так як у вказаний час він не перебував за вказаною у зворотному повідомленні адресою (а.с.207), а з 2018 року знаходиться в Державній установі - «Хмельницький слідчий ізолятор», який розташований за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 39.

При цьому заявник апеляційної скарги вказав, що у квітні 2019 року у нього закінчився договір з адвокатом Тодорашко А.В. на представлення його інтересів в суді, а він особисто не був повідомлений про час і місце судового засідання, призначене як на 30.05.2019 року, так і на 03.07.2019 року.

Зазначені обставини знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, оскільки поштову кореспонденцію від Одеського апеляційного суду позивач і заявник апеляційної скарги ОСОБА_1 . отримував саме за адресою «Хмельницького слідчого ізолятора» (а.с.236).

Таким чином, враховуючи, що позивач не був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, у суду першої інстанції не було правових підстав для постановлення ухвали від 03.07.2019 року про залишення його заяви без розгляду, з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Більше того, судом не було враховано, що справа перебуває на розгляді суду фактично 2 роки, а тому суду належало з`ясувати питання щодо обґрунтованості чи необгрунтованості заявлених позовних вимог та ухвалити у справі законне судове рішення.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її повністю спростовують, оскільки ухвалу постановлено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 03 липня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

О.С. Комлева

Т.В. Цюра