Ухвала

10 травня 2019 року

м. Київ

справа № 333/2747/17

провадження № 61-8797ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 02 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_5 , про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, виселення,

ВСТАНОВИВ:

Подана 25 квітня 2019 року ОСОБА_1 касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги. Однак заявником заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, а вразі неможливості - зменшення та (або) відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 02 квітня 2019 року у даній справі.

Клопотання мотивоване тим, що заявник знаходиться у тяжкому матеріальному становищі, не має коштів для сплати суми судового збору. Доходів не має, оскільки не працює, має малолітню дитину віком три роки, здійснює за нею догляд.

До народження дитини роботи не мала, перебувала на обліку в службі зайнятості. На даний час знаходиться на утриманні родичів.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки заявником не надано жодних належних доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору для застосування положень статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України визначено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (частина перша статті 3 Закону України «Про судовий збір»).

Розмір судового збору за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 9 пункт 1 частина друга статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01 січня 2019 року встановлено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає 1 921,00 грн.

За таких обставин, заявнику за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду слід сплатити судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у

Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, або зменшення та (або) відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 02 квітня 2019 року відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 02 квітня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 03 червня

2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило