ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/186/18 Номер провадження 22-ц/814/1165/19Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Бондаревської С.М., Кривчун Т.О.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області, ухвалене 27 лютого 2019 року в приміщенні суду в м. Кременчук у складі судді Андрієць Д.Д.

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом та просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2017 року по січень 2018 року в сумі 8 041,14 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що вона та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 жовтня 2012 року з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина.

Вказувала, що 02 жовтня 2017 року державним виконавцем було складено розрахунок, відповідно до якого сума заборгованості відвідача по сплаті аліментів за період з липня 2012 по вересень 2013 року становить 12 633,58 грн., що є підставою для стягнення неустойки.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 лютого 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду вмотивоване тим, що станом на жовтень 2017 року у відповідача був відсутній обов`язок сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 , а тому за період з жовтня 2017 року по січень 2018 року пеня не може бути нарахована.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 , просила скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме залишення поза увагою суду обов`язку відповідача з погашення заборгованості по сплаті аліментів, який не залежить від припинення обов`язку зі сплати самих аліментів.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення, ухвалене у справі, відповідає вказаним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано сторонами, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09 жовтня 2012 року, яке набрало законної сили з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття.

Судом було видано виконавчий лист, який в подальшому предявлено до виконавчої служби.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 липня 2013 року, яке набрало законної сили, припинено обов`язок ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За відповідачем рахується заборгованість зі сплати аліментів.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойки за прострочення сплати аліментів.

Так, згідно довідки-розрахунку від 01 жовтня 2015 року за ОСОБА_2 рахується заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 4 642,64 грн. за період з 06 липня 2012 року по 02 квітня 2013 року, виходячи із середньомісячної заробітної плати по м. Кременчук, довідок про отриманий дохід та квитанцій про сплачені аліменти (а.с. 7).

Довідка-розрахунок від 02 жовтня 2017 року визначила заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів у розмірі 12 633,58 грн. за період з 06 липня 2012 року по вересень 2013 року, виходячи із середньомісячної заробітної плати для непрацюючих осіб по м. Кременчуку (а.с. 11).

Аналіз вказаних довідок-розрахунків вказує, що розмір заборгованості ОСОБА_2 збільшився за рахунок обрахування аліментів у довідці-розрахунку від 02 жовтня 2017 року за більший період у порівнянні з попередньою довідкою-розрахунком (різниця складає 6 місяці) та застосування державним виконавцем інших базових величин середньої заробітної плати.

Таким чином, заборгованість по аліментам у розмірі 8 041,14 грн. виникла внаслідок перерахунку раніше визначеної заборгованості, на що і вказує позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно із роз`ясненнями викладеними у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Враховуючи, що заборгованість виникла в результаті перерахунку, здійсненого державним виконавцем, а також відсутність у справі будь-яких відомостей про те, що заборгованість у розмірі 8 041,14 грн. виникла з вини ОСОБА_5 , то підстави для нарахування пені відсутні.

22 квітня 2019 року від апелянта надійшли доповнення до апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦПК України у разі доповнення чи зміни апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до апеляційної скарги іншим учасникам справи, в іншому випадку суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Враховуючи, що апелянтом не надано суду доказів надсилання копій відповідних доповнень іншим учасникам справи, то апеляційний суд не враховує такі доповнення.

Окрім того, вищевказані доповнення не містять відомостей щодо суті спору.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.М. Бондаревська

Т.О. Кривчун