Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2313/19

Провадження № 2/126/1005/2019

"15" листопада 2019 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

секретар Дончик О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Яланецької сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно на підставі майнового сертифікату,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на столярний цех, розташований в АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського товариства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_1 виданого 07.10.2019 року Яланецькою сільською радою, ОСОБА_1 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП ім. Л.Українки СТОВ «Яланецьке» с. Яланець на суму 64361,00 грн., що складає 0,93 відсотків.

Маючи бажання реалізувати своє право на підставі даного сертифікату та отримати у власність столярний цех, який включено до переліку майна позивачем було вчинено ряд дій, спрямованих на реалізацію свого права. Зокрема вона звернулася до адвоката, яким було сформовано адвокатський запит до сільської ради для присвоєння даному приміщенню адреси, однак отримали відмову (лист №181 від 28.05.2019 року), де вказано про відсутність підстав для присвоєння адреси даному приміщенню.

Згідно довідки Яланецької сільської ради №532 від 17.04.2019 року, вказане приміщення не перебуває у власності та не використовується ТОВ «Яланецьке», а земельна ділянка не перебуває в оренді.

Щодо дотримання самої процедури виділення їм даного приміщення на підставі рішення спілки співвласників майнових паїв, то і в даному випадку позивач не може реалізувати своє право на звернення до даної спілки, оскільки згідно довідки Яланецької сільської ради №585 від 14.05.2019 року, відсутня інформація про реєстрацію даної спілки та її існування.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, однак надала письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

До початку розгляду справи по суті, Яланецький сільський голова надав на адресу суду письмову заяву про те, що Яланецька сільська рада не є належним відповідачем у даній справі, оскільки майно, яке є предметом позовних вимог є приватною власністю.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського товариства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_1 виданого 07.10.2019 року Яланецькою сільською радою (а.с.8), ОСОБА_1 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП ім. Л.Українки СТОВ «Яланецьке» с. Яланець на суму 64361,00 грн., що складає 0,93 відсотків.

Зі змісту позову вбачається, що позивач виявила бажання виділити належну їй частку майна в натурі та отримати у власність столярний цех А загальною площею 600,7 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 /н вартістю 62260 грн., який включено до уточненого переліку майна пайового фонду КСП "Лесі Українки" реорганізованого в ТОВ "Яланецьке" с. Яланець (а.с.17).

Згідно довідки Яланецької сільської ради №532 від 17.04.2019 року (а.с.13), вказане приміщення не перебуває у власності та не використовується ТОВ «Яланецьке», а земельна ділянка не перебуває в оренді.

Позивач не може реалізувати своє право на звернення до спілки громадн - співвласників майна КСП, оскільки згідно довідки Яланецької сільської ради №585 від 14.05.2019 року (а.с.12), відсутня інформація про реєстрацію даної спілки та її існування.

З копії технічного паспорту на нежитлову будівлю столярний цех А загальною площею 600,7 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 , вбачається, що даний об`єкт не зареєстрований у реєстрі прав на нерухоме майно та відповідно відсутній правовстановлюючий документ.

За змістом ч.1 і ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту може бути, визнання права.

За змістом ч.5 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором; у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно із ч.2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Протоколу №1 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), ратифікованої Україною 11.09.1997 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пунктом 9 наказу Міністерства Аграрної Політики України N 97 від 09.04.2001р. «Про затвердження Рекомендацій щодо використання майна, яке перебуває у спільній частковій власності» визначено, що кожен із співвласників має право продати свою частку майна, яка знаходиться у спільній частковій власності, згідно з договором купівлі-продажу майнового паю.

Відповідно до п.13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 року за № 177 «Про врегулювання питань забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», визначено, що майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Згідно Указу Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» від 29.01.2001 року №62/2001, майнові паї дозволено виділяти в натурі, купувати-продати, дарувати, міняти, передавати в спадщину, вносити до статутного фонду новоствореної юридичної особи або в оренду.

Отже, суд вважає, що вищенаведене свідчить, що ОСОБА_2 правомірно набув вище вказане нерухоме майно.

Питання державної реєстрації права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств визначено у п.51 постанови КМУ від 25.12.2015, № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до якого для державної реєстрації права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подаються:

1) свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою;

2) акт приймання-передачі нерухомого майна.

Зважаючи на те, що первинна реєстрація права власності на вказане майно відсутня, позивач позбавлений можливості здійснювати свої права щодо належного йому майна, набутого правомірно.

Визнання права власності на майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення таких прав у законодавче визначеному порядку.

За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини наведені у позовній заяві, наявність порушеного права позивача очевидна, а отже підлягає захисту судом у спосіб, що визначений законодавцем.

Щодо посилання відповідача - Яланецької сільської ради на те, що даний відповідач не є належним, суд вважає, що сільська рада будучи органом місцевого самоврядування представляє інтереси територіальної громади с. Яланець. З урахуванням того, що нерухоме майно, на яке претендує позивач не зареєстроване (відсутні дані про його належність на праві приватної власності) та розташоване в межах с. Яланець, сільська рада є належним відповідачем, оскільки рішення у даній справі може вплинути на права чи обов`язки територіальної громади. Крім того, столярний цех, який є предметом позовних вимог згідно наданих суду відомостей ніким не використовується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141,189-200, 206, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) до Яланецької сільської ради Бершадського району Вінницької області ( с. Яланець Бершадського району Вінницької області, вул. Центральна, 1 ) про визнання права власності на нерухоме майно на підставі майнового сертифікату.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на столярний цех А загальною площею 600,7 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 / АДРЕСА_2 вартістю 62260 грн., разом із будівлями та спорудами: а- навіс, а1 вхідний майданчик, виділивши його із майна пайового фонду КСП «Лесі Українки» реорганізованого в ТОВ «Яланецьке» с. Яланець на підставі майнового сертифікату.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Р. В. Хмель