Провадження № 2/750/2286/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2019 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
судді Карапута Л.В.,
секретаря Пишенко М.М.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву у якій просив розглянути справу за відсутності представника.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки.
Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.
Судом встановлено, між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» і ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/001852214 від 10.10.2017 року за яким страховик прийняв під страховий захист відповідальність водія транспортного засобу Subaru Forester, VIN-код НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_2 .
Згодом відбулась перереєстрація ЗТЗ внаслідок чого д.р.н. було змінено на НОМЕР_3 , і новим власником було укладено ще один Поліс АМ/003090356, однак з урахуванням положень п. З ч. 1 cm. 989 Цивільного кодексу України, п. 17.3 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» врегулювання події відбувалось за полісом АМ/001852214, який було укладено першим.
18.04.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу під управлінням водія ОСОБА_1 та автомобіля Toyota, д.р.н. НОМЕР_4 в результаті чого зазначені транспортні засоби отримали механічні ушкодження.
Згідно з довідкою про ДТП, Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18.05.2018 року особою, винною у скоєнні ДТП, є ОСОБА_1 , якого було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124КУпАП.
Статтею 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка
Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Статтею 528 ЦК України передбачено, що виконання обов`язку може бути покладено на іншу особу, якщо з умов договору, вимог Цивільного кодексу України, інших цивільного законодавства або суті зобов`язання не виникає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто.
До ПрАТ «СК «ВУСО» звернулася потерпіла особа із заявою на виплату (страхового) відшкодування.
Відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо- транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону N 1961 -IV, виплата страхового відшкодування регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна або сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.
Відповідно до п. 36.2. ст. 36 України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції Закону, яка діяла на дату ДТП і є єдиною для дати укладення договору (далі - Закон) якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.
Відповідно до звіту № 50 від 10.08.2018 року вартість відновлювального ремонту ТЗ Тоута, д.р.н. НОМЕР_4 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 32 094,68 грн. Крім того відповідно до прибуткового касового ордеру та акту виконаних робіт потерпілою особою також було понесено витрати у розмірі 600,00 грн. на евакуацію ТЗ з місця ДТП, що підлягали відшкодуванню на підставі ст. 29 Закону.
Відповідно до умов Поліса АМ/001852214 від 10.10.2017 року ліміт відповідальності страховика за завдану майну шкоду становить 100 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн.
Оскільки виплата страхового відшкодування була здійснена безпосередньо на рахунок потерпілої особи, то у відповідності до вимог ст. 36 Закону із розміру матеріального збитку було також вирахувано ПДВ.
Таким чином, розрахунок страхового відшкодування відбувся наступним чином:
32 094,68 грн. / 1,2- 1 000,00 грн. + 600,00 грн. = 26 345,57 грн., де
32 094,68 грн. / 1,2 - розмір матеріального збитку, зменшений на розмір ПДВ;
1 000,00 грн. - франшиза відповідно умов Поліса АМ/001852214 від 10.10.2017;
600,00 грн - вартість послуг евакуатора.
Відповідно до ст. 1.8. Закону - страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.
Приписами ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Відповідно до ст. 979 ЦК України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 1.1 Закону - страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу
Згідно ст 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової шипові дальності власників наземних транспортних засобів» - відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими Законами України і нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Відповідно до п. в) ст. 38.1.1 Закону Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Той факт, що відповідач самовільно залишив місце ДТП підтверджується постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, та з огляду на ч. 4 ст. 82 ЦПК України не потребує доказування.
Таким чином, ПрАТ «СК «ВУСО» виконавши свої зобов`язання за Полісом перед третіми особами (потерпілими) та сплативши страхове відшкодування, отримав право звернутися до суду з регресним позовом до винної особи, тобто до Відповідача, на підставі п. в) ст. 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
27.02.2019 року ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до відповідача з претензією № 1664 з метою врегулювання спору в досудовому порядку, втім станом на дату звернення до суду з цією позовною заявою шкоду не було відшкодовано навіть частково.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, сума матеріальної шкоди підлягає стягненню з відповідача.
Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1921 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 280, 281, 284, 352, 354 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» 1921 грн. 00 коп. у повернення сплачених судових витрат.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Суддя Л.В. Карапута