Справа № 567/108/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Клімович О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12286 грн. 10 коп. звернулось АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначає, що 22.07.2013 року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між ним та банком договір.

При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Зазначає, що відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Пунктом 2.1.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що зобов`язання клієнта з поверненню тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов`язаннями.

Окрім того вказує, що відповідач зобов`язався сплачувати банку пеню, а відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, останній зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Зазначаючи про те, що відповідач несистематично та не в повній мірі вносив кошти на погашення заборгованості, тому вказані суми не є достатніми для погашення заборгованості та останній порушив умови договору по поверненню коштів та ст. 526, 527, 530, 599 ЦК України, позивач просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором станом на 01.01.2019 року на суму 12286 грн. 10 коп., яка складається: з 2413,31 грн. - тіло кредиту, 1277,68 грн. - нараховано відсотків за користуванням кредитом; 7533,87 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 561,24 грн. - штраф (процентна складова) та судові витрати по справі.

Ухвалою від 20.02.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав та просив розглянути справу без його присутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзиву на позов до суду не подав, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до ч.2 ст.131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд прийшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 22.07.2013 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 2000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 відсотки в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання погашати зазначений кредит та проценти по ньому щомісячно в розмірі 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. , з 01.04.2014 року -5% від заборгованості ( але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості).

Відповідно до п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який може збільшити або зменшити його в будь-який момент.

ОСОБА_1 підтверджується той факт, що він був повністю поінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Також свідченням приєднання до угоди відповідача, дія договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч.2 ст. 642 ЦК України.

З анкети-заяви ОСОБА_1 вбачається, що він був ознайомлений та згідний з умовами надання банківських послуг і тарифами банку.

Вказаний договір відповідає вимогам ст.634 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

За договором між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 останній взяв на себе зобов`язання погашати зазначений кредит та проценти по ньому щомісячно в розмірі 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості та зазначені обов`язки порушив, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, то у банку виникло право вимоги повернення позики та сплати процентів.

Оскільки за договором між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 останній взяв на себе зобов`язання погашати зазначений кредит та проценти по ньому і порушив обов`язки, передбачені договором кредиту щодо повернення отриманих коштів та процентів за договором, він порушив права АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на повернення наданого кредиту та процентів. Це підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с. 5,6,7) у банку виникло право вимоги повернення позики та сплати процентів.

При вирішенні спору судом береться до уваги, що відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, ОСОБА_1 вносив кошти для погашення кредитної заборгованості, проте дані платежі вносилися не у повному розмірі та несли несистематичний характер.

Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором. Оскільки договором про надання кредиту було передбачено повернення коштів щомісячними платежами та ОСОБА_1 дані умови порушив, то відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України з нього слід стягнути заборгованість по кредиту в розмірі 2413,31 грн.

Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Кредитним договором визначено, що ОСОБА_1 отримав кредит зі сплатою 2,5 відсотків на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Заборгованість по процентам за користування кредитом становила 1277,68 грн. Оскільки на момент розгляду справи вказана заборгованість не сплачена, то в цій частині позовні вимоги слід задовольнити.

Пунктом 1.1.3.2.4 умов і правил надання банківських послуг визначено, що банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків та при цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта в виписці по картрахунку і якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Водночас, зазначеним пунктом визначено, що право зміни розміру наданого на платіжну картку кредитного ліміту банк залишає за собою в односторонньому порядку, по власному рішенню та без попереднього повідомлення клієнта.

В судовому засіданні з розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлено, що банком було змінено розмір відсоткової ставки за кредитним договором.

Відповідно до п. 2.1.1.3.3 Договору відповідач доручив банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг) визначену тарифами банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов`язати згідно п. п. 2.1.1.12.9 договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку (у т. ч. карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткової погашення боргових зобов`язань, у тому числі Мінімального обов`язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку.

На підставі п. 2.1.1.12.2 договору, сплату процентів за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих процентів (договірне списання).

Якщо на дату нарахування процентів клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування процентів.

Оскільки відсоткова ставка відповідає умовам договору і станом на 01.01.2019 року борг по процентам за користування кредитом становив 1277 грн. 68 коп. і на даний час він не сплачений, то в цій частині позовні вимоги слід задовольнити. При цьому судом береться до уваги і те, що розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався.

При укладенні кредитного договору від 22.07.2013 року сторони домовились, що за порушення взятих зобов`язань по поверненню коштів більш ніж на 30 днів ОСОБА_1 зобов`язався сплатити на користь банку штраф в фіксованій частині в розмірі 500 грн. та в розмірі 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій (п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг).

Оскільки ОСОБА_1 зобов`язання перед банком порушив, то відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, встановлених тарифів та вимог ст.549 ЦК України з нього на користь АТ КБ "КПриватБанк» підлягає стягненню штрафу в розмірі 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 561 грн. 24 коп. - штраф (процентна складова).

Відповідно до тарифів "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", пільговий період -до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); базова відсоткова ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) - 2,5 %, за тратами здійсненими з 01.09.2014р. - 2,9 %; за тратами здійсненими з 01.04.2015р. -3,6%; обов`язковий щомісячний платіж - 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості); з 01.04.2014р. - 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості); пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів: Пеня = 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. Пеня = 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше.

Вирішуючи позов в частині стягнення з ОСОБА_1 пені, суд виходить з наступного.

При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1. Договору на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/kredity/. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Оскільки ОСОБА_1 зов`язання перед банком порушив, то відповідно до тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" (умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду") та вимог ст.549 ЦК України з нього на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" підлягає стягненню штраф в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та в розмірі 561 грн. 24 коп. (процентна складова), розмір яких підтверджується, доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості за кредитним договором.

Водночас, умовами договору, а саме пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

Так, при укладенні кредитного договору від 22.07.2013 року сторони домовились, що у разі виникнення прострочених зобовязань, клієнт сплачує банку пеню на суму від 100 гривень, відповідно до встановлених тарифів.Пеня нараховується в день нарахувння процентів по кредиту.

Водночас суд вважає, що вимоги АТ КБ "ПРИВАТБАНК" про стягнення із ОСОБА_1 окрім штрафів, ще й пені задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по кожному з грошових зобов`язань.

Водночас, умовами договору, а саме пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

Відповідно до ст.549ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За положеннями ст.61Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ст.549ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порядку й строків погашення кредиту свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Крім того суд вважає, що заявлена сума пені до відповідача в розмірі 7533,87 грн. є неспівмірною з тілом кредиту за даним кредитним договором.

Враховуючи викладене, суд вважає правильним стягнення з позичальника на користь банку лише однієї із заявлених до стягнення неустойки - штрафів та приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача, окрім штрафів, ще й пені в розмірі 7533,87 грн. задоволенню не підлягають.

При вирішенні зазначеного спору суд бере до уваги і те, що відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень та при цьому суд враховує, що відповідач належних доказів повернення грошових коштів за кредитним договором суду не подав.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність боргових правовідносин між сторонами. Позивач надав до суду копії зазначених документів, розрахунок заборгованості по кредиту, які є допустимими доказами в справі, однак відповідач не надав суду жодного належного доказу, що спростовують наявність, або відсутність кредитних відносин. Об`єктивних і переконливих доказів, які спростовували би вимоги позивача, відповідач не надав, а судом їх здобуто не було, що вказує на обґрунтованість позову. Матеріали справи свідчать, що у боржника виникла заборгованість за кредитним договором, а його дії та наміри не свідчать про виконання договірних зобов`язань за кредитним договором та повернення кредиту. Отже, позов підлягає до часткового задоволення. З врахуванням наведеного, сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача, становить 4752 грн. 23 коп., яка складається: 2413 грн. 31 коп. - заборгованість за кредитом; 1277 грн. 68 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 561 грн. 24 коп. - штраф (процентна складова).

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 1921 грн. судового збору, а тому за правилами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1921 грн. витрат на сплату судового збору.

Умовами укладеного між сторонами кредитного договору встановлена відпо

На підставі ст.61 Конституції України, ст.549, 1048, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 76, 83, 89, 92, 141, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд

у х в а л и в

позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (місцезнаходження - м.Київ вул.Грушевського, 1 Д, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 22 липня 2013 року в сумі 4752 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят дві) грн. 23 коп., яка складається: 2413 (дві тисячі чотириста тринадцять) грн. 31 коп. - заборгованість за кредитом; 1277 (одну тисячу двісті сімдесят сім) грн. 68 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 561 (п`ятсот шістдесят одну) грн. 24 коп. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» судовий збір в розмірі 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02 травня 2019 року.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.