ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6203/19 Справа № 200/5716/19 Суддя у 1-й інстанції - Томаш В. І. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк Надра в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк Надра, третя особа - приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Петрушенська І.Р., про припинення іпотеки, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк Надра в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк Надра (далі ПАТ КБ Надра) про припинення іпотеки.

10 квітня 2019 року позивач звернулась до суду з заявою про забезпечення позову шляхом заборони Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вчиняти будь-які дії з організації та проведення торгів, оформлення результатів торгів з продажу права вимоги за кредитним договором №8/2007/840-К/859-Н від 26 березня 2007 року, укладати та підписувати з переможцем електронних торгів договір купівлі-продаж, проводити розрахунки за продане майно, приймати платежі, приймати та передавати будь-які документи, пов`язані з предметом торгів; заборонити органам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо предмету іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року скасувати, зазначаючи, що ухвала суду винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову, якою її заяву про забезпечення позову задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що невжиття обраних нею заходів забезпечення позову унеможливлять виконання майбутнього рішення у даній справі.

Правом на надання відзиву сторони по справі не скористались.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.п.1,4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, крім іншого, забороною вчиняти певні дії (ч.1 п.2 ст.150 ЦПК України).

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача,щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Сукупний аналіз даних положень законодавства дає підстави вважати, що при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову, суд повинен, крім іншого, з`ясувати відомості про особу відповідача та про належність йому майна, про накладення арешту на яке просить інша сторона.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ Надра про припинення іпотеки та просила визнати припиненим зобов`язання за кредитним договором №8/2007/840-К/859-Н від 26 березня 2007 року, укладеного між ВАТ КБ Надра та ОСОБА_2 ; визнати припиненим зобов`язання за договором іпотеки №859-Н/1 від 26 березня 2007 року, укладеного між ВАТ КБ Надра та ОСОБА_2 .

Позивач просить визнати припиненим зобов`язання за кредитним договором та договором іпотеки, а в заяві про забезпечення позову ставить питання про заборону вчиняти дії з продажу прав вимоги за кредитним договором та заборону вчиняти реєстраційні дії щодо предмету іпотеки.

Колегія суддів вважає, що заява про забезпечення позову саме обраним позивачем шляхом є необґрунтованою.

Обраний вид забезпечення позову на думку колегії суддів не є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Позивачем не надано жодних доказів того, що існує загроза невиконання рішення прийнятого за наслідками розгляду даної справи.

Позивач у своїй заяві не зазначила, в чому саме вбачається унеможливлення поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до положень статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Зокрема, на підставі положень вказаного Закону Фонд здійснює продаж права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що продаж права вимоги не є продажем майна, що є предметом іпотеки, а є уступкою права вимоги за зобов`язаннями, що належать ПАТ КБ «Надра», новому кредитору в обсязі, що будуть існувати на момент вчинення дій із набуття останнім права вимоги, в результаті продажу права вимоги за кредитами до нового кредитора перейдуть права й обов`язки в тому обсязі, які має ПАТ КБ «Надра».

Продаж права вимоги за кредитним договором як такий не впливає на реалізацію власником свого права власності на майно, в тому числі щодо володіння, користування та розпорядження майном, так як на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відбувається відчуження права вимоги за кредитами, а не відчуження самого майна.

Заборона ПАТ КБ «Надра» здійснювати продаж права вимоги за кредитом є незаконним втручанням у функції Фонду як державного органу на здійснення покладених на нього Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обов`язків, оскільки саме Фонд наразі здійснює управління ПАТ КБ «Надра» через уповноважену особу.

Відповідно до положень частини 6 статті 150 ЦПК України не допускається забезпечення позову шляхом, зокрема, заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для задоволення апеляційної скарги.

Порушень процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

З урахування наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а тому не має підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.