Справа № 460/1755/16-ц
Провадження №2/460/182/19
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2019 рокум.Яворів

ворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карпин І.М.

за участю секретаря судового засідання Мельник Є.Є.

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

19.04.2016 Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 04.10.2011 в розмірі 14425,40 грн.
04.08.2016 ОСОБА_1 звернувся з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про відшкодування моральної шкоди.
Згідно з розпорядження керівника апарату Яворівського районного суду Львівської області та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 17.10.2017 №3304/0/15-17 «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Яворівського районного суду Львівської області» та рішення зборів суддів Яворівського районного суду Львівської області від 18.12.2017 №14 матеріали справи передані судді Карпин І.М.
26.10.2018 Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» подало заяву про залишення позову про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором без розгляду.
13.09.2019 ухвалою суду позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду. Одночасно в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про відшкодування моральної шкоди призначено судовий розгляд.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 09.02.2015 був призваний на військову службу у Збройні сили України на підставі указу Президента України від 14.01.2015 №15/2015 «Про часткову мобілізацію». З 31.03.2015 до 01.04.2016 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 з місцем дислокації м.Старобільськ) Державної прикордонної служби України, яка знаходиться в зоні АТО, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції. Згідно з п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. У березні 2015 року він звернувся до відповідача з проханням надати кредитні канікули, у тому числі по кредитному договору від 04.10.2011 №б/н, заявка про надання кредитних канікул була зареєстрована за №7059114, однак у липні 2015 року відповідач повідомив його про прострочений борг, а також про те, що він зіпсував несвоєчасними розрахунками кредитну історію. На письмове звернення відповідач листом від 14.08.2015 повідомив, що заява про зупинку нарахування відсотків знаходиться на розгляді у відповідальних працівників. Будь-яких повідомлень про те, що нарахування відсотків по кредитному договору зупинено, банк не надсилав. 18.11.2015 та 26.01.2016 банк перерахував кошти на погашення заборгованості по кредитному договору від 04.10.2011 №б/н з його зарплатної картки. Заробітну плату отримував як військовослужбовець Збройних Сил України. Неодноразово його мати зверталась у відділення банку та повідомляла про його перебування на військовій службі в зоні АТО та подавала відповідні заяви. Незважаючи на те, що він надав відповідачу всі документи, які підтверджували той факт, що з 09.02.2015 він перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації, відповідач нараховував проценти за користування кредитом та штрафи. 01.04.2016 він був демобілізований зі Збройних Сил України та станом на 21.04.2016 повністю погасив заборгованість за кредитним договором та звернувся в банк з вимогою анулювати нараховані проценти за користування кредитом та штрафи за кредитним договором від 04.10.2011 №б/н. 04.05.2016 банк повідомив, що для вирішення питання перерахунку заборгованості по кредитній картці необхідно подати оригінал фотодокумента, що підтверджує мобілізацію. 13.06.2016 було видано йому довідку про відсутність заборгованості. Перебуваючи на військовій службі в зоні АТО в районі активних військових дій, знаходився у стані постійного емоційного напруження, систематичні СМС-повідомлення відповідача про наявність простроченого боргу та про збільшення суми боргу, у зв`язку із нарахуванням процентів, штрафів, викликали сильні негативні переживання, посилювали емоційний стрес. Неодноразово був змушений просити матір звертатись для вияснення ситуації в банк, що викликало зайві переживання. Безрезультатні звернення завдавали йому негативних переживань. Свої душевні переживання, завдану відповідачем моральну шкоду оцінює розміром в 15000 грн.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, давши пояснення аналогічні доводам позовної заяви, просив позов задовольнити.
Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлявся про час та місце проведення судового розгляду.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що 09.02.2015 ОСОБА_1 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14.01.2015 призваний у Збройні Сили України. 01.04.2016 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №115/2016 від 26.03.2016 демобілізований в запас.
Згідно з довідкою №1257 від 18.04.2015 рядовий ОСОБА_1 з 31.03.2015 по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка знаходиться в зоні АТО ( ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як вбачається з довідки №30/331 від 13.02.2016 солдат ОСОБА_1 дійсно проходить військову службу по мобілізації з 31.03.2015 по теперішній час у військовій частині НОМЕР_1 , яка знаходиться в зоні АТО (Луганського прикордонного загону) Державної прикордонної служби України. Звільнення по демобілізації буде здійснено після відповідного Указу Президента України.
З довідки №30/474/ від 01.04.2016 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України солдат ОСОБА_1 дійсно в період з 31.03.2015 по 01.04.2016 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на ділянці відповідальності Луганського прикордонного загону на території Луганської області. ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що стверджується посвідченням серії НОМЕР_2 .
05.08.2015 ОСОБА_1 звернувся із заявою до голови правління Приватбанку з проханням надання кредитних канікул на час проходження військової служби по мобілізації, до заяви долучив копію військового квитка. Зокрема, в заяві зазначив, що в березні 2015 року звертався з проханням надання кредитних канікул. В квітні 2015 року заявка №7059114 була погоджена і вирішена позитивно, про що було надіслано СМС-повідомлення. Однак в червні 2015 року надійшло повідомлення про несплату боргових зобов`язань. В липні 2015 року прийшло повідомлення про сплату за користування кредитом по підвищеній процентній ставці, оскільки він зіпсував кредитну історію несвоєчасними розрахунками з банком.
У відповідь на дане звернення банк надав ОСОБА_1 відповідь 14.08.2015 за №20.1.0.0.0/7-20150812/3511 про те, що для військовослужбовців ПАТ КБ «Приватбанк» надає кредитні канікули з 18.03.2014 для клієнтів, мобілізованих у Збройні Сили України з дати початку мобілізації. Кредитні канікули діють за всіма видами кредитів Банку до закінчення мобілізації клієнта або офіційної дати закінчення АТО для військовослужбовців контрактної основи. Українським військовослужбовцям ПАТ КБ «Приватбанк» не нараховує відсотки за кредитними договорами і списує штрафні санкції автоматично згідно даних, отриманих від Міністерства оборони України та МВС. Якщо Ваші дані не потрапили в ці списки, Ви або Ваші родичі, знайомі можуть занести в будь-яке відділення ПАТ КБ «Приватбанк» документ, що підтверджує факт проходження військової служби ( копію військового квитка з датою мобілізації, довідку з військової частини, лист командира частини). Заява на зупинку нарахування відсотків знаходиться на розгляді у відповідальних співробітників банку. Про результати розгляду буде проінформовано СМС-повідомленням.
21.04.2016 ОСОБА_1 звернувся в ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою про повернення неправомірно нарахованих відсотків, штрафних санкцій та пені за кредитним договором по рахунку СПД ФО ОСОБА_1 № НОМЕР_3 та по карті НОМЕР_4 . Зокрема повідомив, що враховуючи відомості зазначені банком у листі від 14.08.2015 у Яворівське відділення ПАТ КБ «Приватбанк» були представлені документи про його мобілізацію та перебування в зоні АТО, проте банк продовжує нараховувати відсотки за прострочений кредит, списання відсотків за користування кредитним лімітом, нараховує штрафи за прострочення кредиту. 18.11.2015 банк почав автоматично знімати заборгованість з рахунку на який перераховували його заробітну плату як мобілізованого військовослужбовця. В лютому 2016 року його мати вкотре звернулась в Яворівське відділення Приватбанку про надання кредитних канікул по його кредитних договорах, було складено заявку №9682046, однак відповіді на таку не отримано. 01.04.2016 він був демобілізований зі Збройних Сил України. 11.04.2016 звернувся до Яворівського відділення Приватбанку, де було складено заявку №10206233, проте питання не вирішено. Станом на 21.04.2016 погасив заборгованість по кредитних рахунках. Водночас звертав увагу про те, що є учасником бойових дій, тому дії банку завдали не лише матеріальну шкоду, але чинили страшний моральний тиск, коли він отримував повідомлення про погашення кредиту, про автоматичне списання коштів із заробітної плати. До заяви додав довідку про мобілізацію та наказ про демобілізацію.
04.05.2016 Банк на заяву ОСОБА_1 від 21.04.2016 надав відповідь про те, що для вирішення питання щодо перерахунку заборгованості по кредитній картці необхідно надати оригінал фото документа, що підтверджує мобілізацію. Копія військового квитка не дає підстави надання кредитних канікул. Щодо перерахунку заборгованості по кредитному ліміту, то вимоги виконано проведено повернення надлишкового погашення.
Згідно з довідкою від 13.06.2016 №2OLB-USJQ-622E-PATD станом на 13.06.2016 ОСОБА_1 заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк» не має.
Згідно з положеннями пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.
Правовідносини сторін випливають з договірних відносин щодо надання банківських послуг та гарантій соціального і правового захисту військовослужбовців.

Згідно з п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди провадиться у встановленому законом порядку.
Згідно зі статтею 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Суд вважає, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки відповідно до таких споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом.
Водночас неодноразові письмові звернення позивача ОСОБА_1 , який був мобілізований та проходив військову службу в зоні проведення антитерористичної операції, до ПАТ КБ «Приватбанк» про не нарахування процентів за користування кредитів та штрафних санкцій відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з наданням відповідних підтверджуючих документів, залишались без належного реагування, оскільки кредитодавець продовжував проводити нарахування без застосування гарантованих Законом пільг для військовослужбовців.
Позивач ОСОБА_1 , перебуваючи безпосередньо в зоні проведення антитерористичної операції в районі активних військових дій, переносив емоційні потрясіння, відчував напруження, негативні переживання, у зв`язку з тим, що неодноразові його звернення залишались без реагування, гарантовані законом пільги банком не були враховані. Лише, будучи демобілізованим, ОСОБА_1 зміг скористатись пільгами наданими йому як військовослужбовцю Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що позивачу ОСОБА_1 діями ПАТ КБ «Приватбанк» було завдано моральну шкоду, яка виразилась у душевних переживаннях та стражданнях позивача з приводу порушення його прав, на користування пільгами, наданими Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд дійшов висновку, що з відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» в користь ОСОБА_1 слід стягнути моральну шкоду в розмірі 2000 грн, що буде достатньою компенсацією, понесених ним душевних страждань.
Відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог з ПАТ КБ «Приватбанк» в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 73,49 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України , суд,

у х в а л и в :
позов задовольнити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» в користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2000( дві тисячі) гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» в користь держави судовий збір в розмірі 73 (сімдесят три) грн 49 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду чи через Яворівський районний суд Львівської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 07.11.2019.

Суддя І.М.Карпин