Справа № 466/5909/19
У Х В А Л А

14 листопада 2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі :

головуючої судді Зими І.Є.

за участю серкетаря ОСОБА_1 Ю. ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

13.11.2019 року, згідно повторного автоматизованого розподілу судових справ, системою документообігу суду судді Зимі І.Є. передано матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу за № 466/5909/19.

Головуючий суддя по справі Зима І.Є. 14.11.2019р. заявила самовідвід по даній цивільній справі, згідно ст. 36 ЦПК України.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді, що передбачено ч. 8 ст. 40 ЦПК України.

Сторони у судове засідання не викликалися. Згідно ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в неупередженості, повинен заявляти самовідвід або бути відведений.

Визначаючи, чи є суд незалежним, Європейський суд з прав людини звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, поможуть стосуватися навіть гіпотетичної можливості впливу на суд. Існування самої лише можливості зовнішнього впливу на суд Європейський суд з прав людини іноді визнає достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду (справи «Бєлілос проти Швейцарії» та «Очолан проти Туреччини») і застерігає, що навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача» в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянами права на справедливий суд (справи «Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Хаусчілд проти Данії» та «Веттштайн проти Швейцарії»).

Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією Економічною та Соціальною радою ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Таким чином, з метою забезпечення об`єктивного та неупередженого розгляду справи безстороннім судом та запобігання безпідставних звинувачень з боку учасників процесу щодо необ`єктивності та упередженості в розгляді вказаної справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість судді, суд приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36,39,40,41 ЦПК України,-

постановив:

заяву судді Шевченківського районного суду м. Львова Зими І.Є. про самовідвід від 14.11.2019 року у розгляді цивільної справи №466/5909/19 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Відвести суддю Шевченківського районного суду м. Львова Зиму Ірину Євстафіївну від участі у розгляду цивільної справи №466/5909/19 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Передати цивільну справу № 466/5909/19 для повторного розподілу між суддями Шевченківського районного суду м. Львова в порядку ч.3 ст.14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І. Є. Зима