ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

за участю секретаря - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «ІК Актив» на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 вересня 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІК Актив», приватного нотаріусу Павловської Ганни ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 Лютфю третіх осіб: ОСОБА_9 , Акціонерного товариства "ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК", Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРООЛІЯ» про визнання дійсним рішення та записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності на об`єкти нерухомого майна,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Разом з позовом до суду було подано заяву про забезпечення позову, в якій ОСОБА_2 просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити ТОВ "ІК АКТИВ" відчужувати, використовувати, розпоряджатися майном, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборони використання, відчуження та/або розпорядження будь-яким іншим особам майном за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ТОВ "ІК АКТИВ", а також заборонити будь-яким особам та/або суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам, приватним нотаріусам, Міністерству юстиції України та його органам (структурним підрозділам) вчиняти (здійснювати) будь-які реєстраційні дії та/або вносити будь-які відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на майно, за адресою: АДРЕСА_1 , а також приймати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та проводити будь-які інші дії з державної реєстрації прав та обтяжень.

- накладення арешту на нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_2 та заборонити ТОВ "ІК АКТИВ» відчужувати, використовувати, розпоряджатися майном, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а також заборони використання, відчуження та/або розпорядження будь-яким іншим особам майном за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ТОВ "ІК АКТИВ", а також заборонити будь-яким особам та/або суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам, приватним нотаріусам, Міністерству юстиції України та його органам (структурним підрозділам) вчиняти (здійснювати) будь-які реєстраційні дії та/або вносити будь-які відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на майно, за адресою: АДРЕСА_2 , а також приймати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та проводити будь-які інші дії з державної реєстрації прав та обтяжень, окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_2 зазначила, що всі відповідачі у справі - є пов`язаними особами, оскільки фізичні особи сторони у справі є учасниками відповідача 1, ТОВ ІК АКТИВ, мають на меті заволодіти належним позивачу вищевказаним майном, що полягає у наступному: вказані особи не визнають право власності позивача на вищевказане майно; здійснюють постійні спроби оскаржити законність реєстраційних дій щодо права власності на майно позивача, в тому числі через комісію Міністерства юстиції. При цьому інтересанти штучними маніпуляціями намагаються обійти строки на оскарження, встановлені законодавством, здійснюючи все нові спроби та підтасовуючи факти; здійснюють незаконні дії з заволодіння належним позивачу майном, а саме «задвоюють» реєстрації, проводячи реєстрацію права власності за ТОВ «ІК АКТИВ» на вже зареєстроване за позивачем майно, відкриваючи нові розділи в ДРП; створюють фізичні перешкоди у користуванні майном, шляхом фізичного недопуску; використовують належне позивачу майно у власній господарській діяльності, без отримання будь-яких дозволів з мого боку та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим повернення майна його законному власнику.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 вересня 2019 року було задоволено частково заяву ОСОБА_2 та заборонено ТОВ "ІК АКТИВ", (, Поштова адреса: 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ АРТЕМА, будинок 5) відчужувати майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборони відчуження та/або розпорядження будь-яким іншим особам майном за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ТОВ "ІК АКТИВ", (, Поштова адреса: 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ АРТЕМА, будинок 5), а також заборонено будь-яким особам та/або суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам, приватним нотаріусам, Міністерству юстиції України та його органам (структурним підрозділам) вчиняти (здійснювати) будь-які реєстраційні дії та/або вносити будь-які відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на майно, за адресою: м. АДРЕСА_1 Коломойцівська АДРЕСА_1 , а також приймати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та проводити будь-які інші дії з державної реєстрації прав та обтяжень.

Не погодившись із такою ухвалою, ОСОБА_10 , ТОВ «ІК АКТИВ» та Міністерство юстиції України подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати оскаржувану ухвалу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

ОСОБА_11 та ОСОБА_2 відповідно до ст. 360 ЦПК України подали відзиви, в яких просять апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 вересня 2019 року про забезпечення позову - без змін, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів апелянта.

06 листопада 2019 року до апеляційного суду надійшла заява Міністерства юстиції України про відмову від апеляційної скарги на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 вересня 2019 року про забезпечення позову.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року прийнято відмову Міністерства юстиції України від апеляційної скарги на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 вересня 2019 року про забезпечення позову та апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 вересня 2019 року про забезпечення позову закрито.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити, а ухвалу суду скасувати, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити, з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції посилався на обґрунтованість наведених у заяві ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду. При цьому, суд зазначив, що застосування заходів забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідачів у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, та те що вжиття запобіжного заходу у вигляді накладення арешту може в подальшому позбавити можливості користування відповідним об`єктом нежитлових приміщень, суд прийшов до висновку, що в цій частині клопотання підлягає частковому задоволенню та доцільним і співмірним вимогам буде застосування запобіжного заходу у вигляді заборони відчуження нерухомих об`єктів, які є предметом позивних вимог.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 " Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно із абзацом 3 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", ухвала про забезпечення позову повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов до висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд повинен був перевірити: наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; співмірність заявленого виду забезпечення позову із позовними вимогами; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасником судового процесу; розумність, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

Як вбачається з позову ОСОБА_2 , остання звернулася із позовними вимогами, зокрема, щодо визнання за нею права власності на частку у розмірі 22/100 нерухомого майна, а саме: комплекс будівель і споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; а також щодо визнання за нею права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , літ. А-4.

Однак, позивачем не було надано суду доказів, а судом першої інстанції не перевірена вартість вищезазначеного майна, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо співмірності заявленого виду забезпечення позову із позовними вимогами.

Крім того, судом першої інстанції не перевірені доводи ОСОБА_2 щодо вчинення відповідачами дій, які спрямовані на відчуження нерухомого майна третім особам, а також не встановлено обставин, які свідчать про наявність між позивачем та відповідачами заборгованості за будь-якими зобов`язаннями, у зв`язку з чим не можливо встановити факт ухилення відповідачами від виконання таких зобов`язань.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду. З тексту оскаржуваної ухвали не наведено жодного доказу існування реального ризику невиконання рішення.

Отже, суд першої інстанції, при постановленні оскаржуваної ухвали не встановив дійсні обставини справи, які мають істотне значення, не вирішив питання про те, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, а також докази на їх підтвердження чи спростування.

Крім того, як вбачається з позовної заяви, позивач визнає, що 78/100 часток нерухомого майна, РНОНМ 10, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ТОВ ІК АКТИВ.

Однак, суд першої інстанції на вищезазначене не звернув уваги та застосував заходи забезпечення позову щодо нерухомого майна, яке не є предметом спору, не перевірив співмірність ціни такого майна до ціни позову.

У зв`язку з вищезазначеним, оскаржувана ухвала перешкоджає ТОВ ІК АКТИВ веденню господарської діяльності останнього, у тому числі здійснювати основний вид своєї господарської діяльності надання в оренду власного нерухомого майна.

Таким чином, колегія судів приходить до висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи. Вжиті судом заходи забезпечення позову не відповідають критеріям розумності, адекватності та обгрунтованості, судом не мотивовано необхідності вжиття заходів забезпечення позову, не забезпечено збалансованості інтересів сторін та вжито засоби забезпечення за відсутності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 вересня 2019 року про забезпечення позову не можна визнати обґрунтованою, оскільки вона не відповідає вимогам процесуального закону, а тому підлягає скасуванню на підставі ст. 376 ЦПК України з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ІК Актив» та Міністерства юстиції України задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 вересня 2019 року про забезпечення позову скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІК Актив», приватного нотаріусу Павловської Ганни ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 Лютфю третіх осіб: ОСОБА_9 , Акціонерного товариства "ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК", Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРООЛІЯ» про визнання дійсним рішення та записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності на об`єкти нерухомого майна відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова