Справа № 146/928/15-ц
Провадження № 22-ц/801/2271/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ставнійчук В. С.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 рокуСправа № 146/928/15-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М. М.,

суддів: Ковальчука О. В., Шемети Т. М.,

за участю секретаря судового засідання Кирилюк Л.М.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 05 травня 2016 року про залишення без розгляду цивільного позову, постановлену суддею Томашпільського районного суду Вінницької області Ставнійчуком В.С.,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 05 травня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 у вказаній справі залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (в редакції чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали).

Підставою для постановлення такої ухвали слугувало те, що позивач до початку судового розгляду подала заяву про залишення позову без розгляду.

Не погодившись з вказаною ухвалою, відповідач ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що вона постановлена судом з порушення норм процесуального права, просив її скасувати та ухвалити нову, якою в задоволенні заяви відмовити в повному обсязі. Також просив залишити заяву про перегляд заочного рішення без розгляду.

В якості основного доводу скаржник посилався на те, що заяву про перегляд заочного рішення він не писав і не підписував, підпис його підробили, відповідно і квитанцію про сплату судового збору не надавав. Вказує, що про ухвалу від 26.04.2016 та 05.05.2016 він дізнався лише у вересні 2019 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, та вимог заявлених в суді першої інстанції, суд приходить до висновку що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Таким вимогам ухвала суду частково відповідає.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач до початку судового розгляду подала заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено,що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлено, що в липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Томашпільським районним судом Вінницької області 26.08.2015 ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено - шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розірвано (а.с. 16).

15.04.2016 відповідачем ОСОБА_1 була подана заява про перегляд заочного рішення. Звертаючись із заявою, останній вказував на те, що справу розглянуто у його відсутність, також про розгляд справи він не був повідомлений належним чином, оскільки з березня 2015 року по квітень 2016 року він знаходився в зоні проведення антитерористичної операції.

Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 26 квітня 2016 року заяву відповідача було задоволено, заочне рішення про розірвання шлюбу скасовано та справу призначено до розгляду на 05.05.2016 (а. с. 25).

Питання про скасування заочного рішення було вирішено у відсутність сторін.

05 травня 2016 року ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області позовну заяву ОСОБА_2 у вказаній справі залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України (в редакції, чинній в момент постановлення оскаржуваної ухвали), суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України, при цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації, і не містить посилань , що таке питання можливо вирішити під певною умовою.

Позивачу надано право вчиняти таку процесуальну дію ,як подання заяви про залишення його позову без розгляду. Позивач правомірно скористався своїм процесуальними правами.

Однак судом апеляційної інстанції встановлено, що про судове засідання, яке було призначено на 05.05.2016 року, відповідач належним чином не був повідомлений, судових повісток на його адресу не направлялось, хоча суд зобов`язаний був це зробити.

Ч.3 ст. 376 ЦПК України передбачено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового ,якщо питання розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи не повідомленого належним чином про дату час і місце засідання суду ( у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

В силу ч.3 ст.376 ЦПК України ухвала в силі залишатися не може і підлягає скасуванню з постановленням нової про задоволення заяви позивача про залишення її позову без розгляду з підстав передбачених п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

За відсутності правових підстав для відмови в задоволенні заяви позивача, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно виходив із того, що подання заяви про залишення позову без розгляду є правом позивача і формою закінчення справи без ухвалення рішення та без з`ясування обставин, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються, однак питання було вирішено судом з порушенням норм процесуального права, яке полягає у неповідомленні відповідача про розгляд даного питання.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі про те, що заяву про перегляд заочного рішення він не подавав та не підписував і квитанцію від 26.04.2016 про сплату судового збору не сплачував, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки ухвала про скасування заочного рішення не є предметом апеляційного оскарження і ці питання впливають на законність ухвали про залишення позову без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 фактично оскаржує ухвалу суду від 26.04.2016, якою заочне рішення скасовано та справу призначено до розгляду.

Однак апеляційний суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст.353 ЦПК України міститься вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду в апеляційному порядку.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що вказана ухвала суду від 26.04.2016 оскарженню не підлягає і не може бути скасована судом апеляційної інстанції.

Вимоги ОСОБА_1 про залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення не можуть бути прийняті судом до уваги, так як вони ґрунтуються на невірному розумінні вимог процесуального закону, оскільки такі вимоги виходять за межі тих, які були заявлені позивачем в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 257, 367,374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 05 травня 2016 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 13 листопада 2019 року.

Головуючий М. М. Якименко

Судді: О. В. Ковальчук

Т. М. Шемета