ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 677/1865/16-ц
Провадження № 22-ц/4820/593/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Гринчука Р.С., Купельського А.В.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

учасники справи: прокурор Грамчук Т.А.,

представник Головного управління Держгеокадастру Коруняк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лампка-Агро» на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2017 року (суддя - Боголюбова Л.М.) у справі за позовом заступника керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Лампка-Агро» про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди та суборенди земельних ділянок, -

в с т а н о в и в :

29 листопада 2016 року заступник керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області звернувся до суду в інтересах держави з позовом до відповідачів про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди та суборенди земельних ділянок.

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказував, що 24 березня 2014 року Головне управління Держземагентства у Хмельницькій області видало накази № ХМ/:07:009/00001383, № ХМ/:11:001/00001386, № ХМ/:08:007/00001384 та № ХМ/:07:012/00001385 про надання ОСОБА_1 дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення загальною площею 140 га, розташованих за межами населених пунктів Великозозулинецької та Глібківської сільських рад Красилівського району Хмельницької області з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства.

08 та 16 травня 2014 року Головне управління Держземагентства у Хмельницькій області видало накази № 22-502/14-14-СГ, № 22-499/14-14-СГ, № 22-496/14-14-СГ, № 22-492/14-14-СГ, № 22-736/14-14-СГ про затвердження ОСОБА_1 документації із землеустрою та передання в оренду для ведення фермерського господарства земельних ділянок загальною площею 112,7385 га, які розташовані за межами населених пунктів Великозозулинецької та Глібківської сільських рад Красилівського району Хмельницької області.

10 жовтня 2014 року ГУ Держземагентства у Хмельницькій області уклало зі ОСОБА_1 договори оренди, а саме:

- договір оренди № 1 земельної ділянки з кадастровим № :07:009:0111, площею 9,5353 га, розташованої за межами населених пунктів Великозозулинецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області;

- договір оренди № 2 земельної ділянки з кадастровим № :07:010:0499, площею 19,2694 га, розташованої за межами населених пунктів Великозозулинецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області;

- договір оренди № 3 земельної ділянки з кадастровим № :07:012:0038, площею 21,3774 га, розташованої за межами населених пунктів Великозозулинецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області;

- договір оренди № 4 земельної ділянки з кадастровим № :11:002:0014, площею 8,0605 га, розташованої за межами населених пунктів Глібківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області;

- договір оренди № 5 земельної ділянки з кадастровим № :11:001:0029, площею 54,4959 га, розташованої за межами населених пунктів Глібківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області.

01 липня 2015 року ОСОБА_1 передав вищевказані земельні ділянки загальною площею 112,7385 га в суборенду ТОВ «Лампка-Агро».

Прокурор зазначав, що ОСОБА_1 звертався із заявами до ГУ Держземагентства у Хмельницькій області про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розташованих не єдиним масивом, а таких, що перебувають на деякій відстані одна від одної, а саме: за межами населених пунктів Великозозулинецької (3 масиви - 70 га) та Глібківської (1 масив - 70 га) сільських рад Красилівського району Хмельницької області, тоді як наказами ГУ Держземагентства у Хмельницькій області ОСОБА_1 . були затверджені проекти землеустрою та передані в оренду 5 земельних ділянок за межами населених пунктів Великозозулинецької (3 масиви - 50,1821 га) та Глібківської (2 масиви - 62,5564 га) сільських рад Красилівського району Хмельницької області.

Також прокурор вказував на те, що ОСОБА_1 в порушення норм чинного законодавства у заяві та доданих документах до ГУ Держземагенства належним чином не обґрунтував розміри земельних ділянок з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, наявності у нього необхідної сільськогосподарської техніки для обробітку земель такої площі, кількості членів фермерського господарства, наявності у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, що свідчить про те, що наміру займатися фермерським господарством він не мав. Трактори та сільськогосподарська техніка за ОСОБА_1 не зареєстровані, а фермерське господарство ним не створене. ОСОБА_1 отримав в оренду земельні ділянки не для створення фермерського господарства, а для подальшого їх передання поза передбаченою законодавством процедурою земельних торгів у користування ТОВ «Лампка-Агро», працівником якого він був. Зазначене підтверджує, що у даному випадку штучно використано процедуру створення фермерського господарства як пільгового порядку одержання земель державної власності в оренду поза передбаченою законодавством процедурою земельних торгів. Стверджував також, що всупереч вимогам статті 23 Закону України «Про оцінку земель» технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, переданих в оренду ОСОБА_1 , не затверджувалася, тоді як їх вартість суттєво занижена. Крім того, прокурором зазначено, що у спірних правовідносинах відсутній орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції, а тому прокурор є позивачем у справі за вимогами до ГУ Держземагенства у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Лампка-Агро».

З огляду на вказане прокурор просив:

- визнати незаконними та скасувати накази ГУ Держземагентства в Хмельницькій області від 24 березня 2014 року № ХМ/:07:009/00001383, № ХМ/:11:001/00001386, № ХМ/:08:007/00001384 і № ХМ/:07:012:00001385;

- визнати незаконними та скасувати накази ГУ Держземагентства в Хмельницькій області від 8 травня 2014 року № 22-502/14-14-СГ, № 22-499/14-14-СГ, № 22-496/14-14-СГ; № 22-492/14-14-СГ і від 16 травня 2014 року № 22-736/14-14-СГ;

- визнати недійсними договори оренди земельних ділянок від 10 жовтня 2014 року, укладені ГУ Держземагентства в Хмельницькій області зі ОСОБА_1 , № 1 (рішення про державну реєстрацію № 7932965 від 3 грудня 2014 року), № 2 (рішення про державну реєстрацію № 7933720 від 3 грудня 2014 року), № 3 (рішення про державну реєстрацію № 7934857 від 3 грудня 2014 року), № 4 (рішення про державну реєстрацію № 7937970 від 4 грудня 2014 року), № 5 (рішення про державну реєстрацію № 7938431 від 4 грудня 2014 року);

- визнати недійсними договори суборенди земельних ділянок від 1 липня 2015 року, укладені ОСОБА_1 з ТОВ «Лампка-Агро», № 1 (рішення про державну реєстрацію № 10471879 від 17 липня 2015 року); № 2 (рішення про державну реєстрацію № 10772025 від 17 липня 2015 року); № 3 (рішення про державну реєстрацію № 10472168 від 17 липня 2015 року); № 4 (рішення про державну реєстрацію № 10472303 від 17 липня 2015 року); № 5 (рішення про державну реєстрацію № 10472450 від 17 липня 2015 року).

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2017 року позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що в оспорюваних договорах оренди земельних ділянок відсутні визначені законом істотні умови, а саме: щодо збереження стану об`єкта оренди; кадастрові номери земельних ділянок; яка продукція та якої якості в натуральній формі має видаватись орендодавцеві; місце, умови та строки її поставки. Суд першої інстанції вважав, що до оспорюваних договорів не додані такі невід`ємні їх частини як кадастрові плани земельних ділянок з відображенням обмежень (обтяжень) у їх використанні, встановлених земельних сервітутів, й акти визначення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

В апеляційній скарзі ТОВ «Лампка Агро» вважає рішення суду необґрунтованим, незаконним, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким повністю відмовити у задоволенні позову. Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд не взяв до уваги, що Закон України «Про фермерське господарство» не передбачає підстав для відмови громадянам у прийнятті заяви про надання земельної ділянки для створення фермерського господарства у зв`язку з недотриманням правил, передбачених ч. 1 статті 7 цього Закону. У заяві було обґрунтовано й необхідність одержання земель у зазначених заявником розмірах для створення фермерського господарства з урахуванням перспектив діяльності його майбутнього фермерського господарства. Додані до заяви документи свідчать про достатній досвід роботи ОСОБА_1 у сільському господарстві та наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Передача в суборенду земельних ділянок відповідає умовам договорів оренди земельних ділянок. ОСОБА_1 створено фермерське господарство «Калита-Гранд» (), яке пройшло державну реєстрацію. Земельні ділянки використовуються за призначенням та сторонами вчасно сплачується орендна плата. Старокостянтинівською місцевою прокуратурою належним чином не обґрунтовано порушення Головним управлінням Держземагентства у Хмельницької області чинного законодавства України при видачі спірних наказів. В рішенні суду першої інстанції не обґрунтовано порушення Головним управлінням чинного законодавства України при видачі спірних наказів та не доведено, в чому полягає порушення інтересів держави у зв`язку з їх прийняттям.

У відзиві заступник керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури вказує, що судом першої інстанції ухвалено законне рішення. Вказує на відсутність у ОСОБА_1 наміру займатися фермерським господарством, так як згідно інформації Красилівської ОДПІ він офіційно працевлаштований у ТОВ «Лампка-Агро» та отримує заробітну плату. Вважає, що дійсний намір спрямовувався на штучне використання процедури створення фермерського господарства як пільгового порядку одержання земель державної власності в оренду поза передбаченою законодавством процедурою земельних торгів та подальшого їх використання іншим сільськогосподарським підприємством. Також вказує, що окрім додержання вимог конкурентного порядку набуття права оренди, умовою укладення договору оренди є додержання інших вимог закону. Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання - передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності, яка проведена з порушенням вимог чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У відзиві Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області вказує, що заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності з метою подальшої передачі в оренду для ведення фермерського господарства на території Великозозулинецької та Глібківської сільських рад Красилівського району були подані з дотриманням вимог ч. 6 ст. 118 ЗК України. Головним управлінням було встановлено, що запитувані земельні ділянки відносяться до земель сільськогосподарського призначення державної власності (не надані у власність та користування) та можуть бути передані ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства. Надання земельних ділянок єдиним масивом має місце лише в тому випадку, коли орган, уповноважений розпоряджатися землями, приймає рішення про надання в оренду громадянину земельних ділянок сільськогосподарського призначення, лісового та водного фондів єдиним масивом, а не окремо по кожній категорії земель для ведення фермерського господарства. Чинне законодавство не встановлює обмежень для суб`єкта земельних відносин фермерського господарства в плані граничних розмірів земельних ділянок для набуття в оренду та їх кількості. У заявах заявник визначив розміри земельних ділянок з урахуванням перспектив діяльності його майбутнього фермерського господарства. Тому підстав для відмови ОСОБА_1 у відповідача не було. Просив скасувати рішення і постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

10 квітня 2018 року Апеляційний суд Хмельницької області ухвалив постанову, якою скасував рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2017 року, а провадження у справі закрив. Роз`яснив, що спір має розглядатися за правилами господарського судочинства.

31 жовтня 2018 року Верховний Суд ухвалив постанову, якою постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 10 квітня 2018 року скасував, а справу передав для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. Роз`яснив, що спір має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

В судове засідання представник апелянта не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Прокурор Грамчук Т.А. в судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила її відхилити.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Коруняк Л.В. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки. Від представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з проходженням ним медичного огляду. Будь-яких доказів щодо причини неявки клопотання не містить, крім того, розгляд справи вже неодноразово відкладався із-за зазначених причин. З метою дотримання розумних строків розгляду справи, за відсутності належних доказів щодо причини неявки представника ОСОБА_2 в судове засідання, апеляційний суд вважає за можливе продовжити розгляд справи за зазначеною явкою учасників по справі в судове засідання.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ч.4 ст.376 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 12.03.2014 року звернувся до Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області з заявами про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею:

- 42 га, яка розміщена на території Великозозулинецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області,

- 18 га, яка розміщена на території Великозозулинецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області,

- 10 га, яка розміщена на території Великозозулинецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області,

- 70 га, яка розміщена на території Глібківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області -

з метою подальшої передачі йому зазначених земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства (арк. спр. 50, 52, 54, 56 т. 1).

До кожної із заяв ОСОБА_1 додав графічні матеріали із зазначенням місця розташування земельних ділянок, копію паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, диплома про освіту та трудової книжки.

Наказами Головного управління Держземагентства в Хмельницькій області від 24.03.2014 року № ХМ/:07:009/00001383 (арк.спр. 53 т. 1); № ХМ/0:11:001/00001386 (арк. спр. 55 т. 1); № ХМ/:08:007/00001384 (арк.спр. 51 т. 1); № ХМ/:07:012/00001385 (арк.спр. 49 т. 1) йому надано дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення загальною площею 140 га, розташованих за межами населених пунктів Великозозулинецької та Глібківської сільських рад Красилівського району з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства.

Наказами ГУ Держземагентства в Хмельницькій області від 08.05.2014 року № 22-502/14-14 СГ (арк.спр. 58 т.1); № 22-499/14-14-СГ (арк.спр. 59 т.1); № 22-496/14-14-СГ (арк.спр. 60 т.1); № 22-492/14-14-СГ (арк.спр. 61 т.1); від 16.05.2014 року № 22-736/14-14-СГ (арк.спр. 57 т.1) затверджено розроблені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства та передано останньому в оренду земельні ділянки загальною площею 112,7385 га, які розташовані за межами населених пунктів Великозозулинецької та Глібківської сільських рад Красилівського району Хмельницької області.

На підставі цих наказів 10 жовтня 2014 року між Головним управлінням Держземагентства в Хмельницькій області та ОСОБА_1 укладено:

- договір оренди № 1 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:009:0111 площею 9,5353 га, розташованої за межами населених пунктів Великозозулинецької сільської ради Красилівського району (арк.спр. 13 - 15 т.1);

- договір оренди № 2 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:010:0499 площею 19,2694 га, розташованої за межами населених пунктів Великозозулинецької сільської ради Красилівського району (арк.спр. 16 - 18 т.1);

- договір оренди № 3 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:012:0038 площею 21,3774 га, розташованої за межами населених пунктів Великозозулинецької сільської ради Красилівського району (арк.спр. 19 - 21 т.1);

- договір оренди № 4 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :11:002:0014 площею 8,0605 га, розташованої за межами населених пунктів Глібківської сільської ради Красилівського району (арк.спр. 22 - 24 т.1); д

- договір оренди № 5 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :11:001:0029 площею 54,4959 га, розташованої за межами населених пунктів Глібківської сільської ради Красилівського району (арк.спр. 25 - 27 т.1).

01 липня 2015 року ОСОБА_1 передав вказані земельні ділянки загальною площею 112,7385 га в суборенду ТОВ «Лампка-Агро» за договорами суборенди:

- від 01.07.2015 року № 1 (рішення про держреєстрацію № 10471879 від 17.07.2015 року, арк.спр. 28 - 31 т.1);

- від 01.07.2015 року № 2 (рішення про держреєстрацію № 10472025 від 17.07.2015 року, арк.спр. 44 - 47 т.1);

- від 01.07.2015 року № 3 (рішення про держреєстрацію № 10472168 від 17.07.2015 року, арк.спр. 32 - 35 т.1);

- від 01.07.2015 року № 4 (рішення про держреєстрацію № 10472303 від 17.07.2015 року, арк.спр. 40 - 43 т.1);

- від 01.07.2015 року № 5 (рішення про держреєстрацію № 10472450 від 17.07.2015 року, арк.спр. 36 - 39 т.1).

Зазначені обставини додатково підтверджуються інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.11.2016 року №№ 73523769, 73523997, 73524151, 73524301, 73524421 (арк.спр. 62 - 71 т.1).

26 липня 2017 року ОСОБА_1 зареєстровано фермерське господарство «Калита-Гранд» (арк.спр. 97 т.1).

З огляду на положення статей 22, 31, 93, 124 ЗК України землі сільськогосподарського призначення можуть надаватися громадянам для ведення фермерського господарства та використовуватися цим господарством, зокрема, на умовах оренди. За правилом статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів.

Стаття 123 ЗК України врегульовує загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування в тих випадках, коли згідно із законом земельні торги не проводяться; визначає вимоги до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; забороняє компетентним органам вимагати інші, ніж установлені цією статтею матеріали та документи; установлює загальні підстави для відмови в наданні такого дозволу.

Разом з тим, відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, крім ЗК України, Законом України «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України (стаття 2 цього Закону). У таких правовідносинах Закон України «Про фермерське господарство» є спеціальним нормативно-правовим актом, а ЗК України - загальним.

Закон України «Про фермерське господарство» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає обов`язкові вимоги до змісту заяви про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, які дещо відрізняються від загальних вимог, передбачених статтею 123 ЗК України, до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (абзац 2 частини першої статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Таким чином, за змістом статей 1, 7 Закону України «Про фермерське господарство» ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити комплекс передбачених частиною першою статті 7 цього Закону вимог та умов. У свою чергу, розглядаючи заяву громадянина по суті, орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування повинен надати оцінку обставинам і умовам, зазначеним у заяві, перевірити доводи заявника, наведені на обґрунтування розміру земельної ділянки, з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів.

За наслідками зазначеної перевірки орган державної виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування повинен пересвідчитися в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду - виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. У протилежному випадку відсутність належної перевірки, формальний підхід до вирішення заяви громадянина створює передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними суб`єктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов`язковою процедурою - без проведення земельних торгів.

Як вбачається із заяв ОСОБА_1 від 12.03.2014 року, в них нічого не зазначено щодо кількості членів фермерського господарства та наявності у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства.

Відповідач Головне управління Держземагентства у Хмельницькій області (правонаступник ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області) визнав ту обставину, що перед видачею оспорюваних наказів він не перевіряв вищезазначених фактів та дійсності наміру співвідповідача ОСОБА_1 займатися фермерським господарством. Предметом перевірки були лише належність місцезнаходження земельних ділянок і відсутність прав на них у інших осіб.

Разом з тим, відповідно до повідомлення Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області від 25.10.2016 року, за ОСОБА_1 трактори та сільськогосподарська техніка не зареєстровані (арк.спр. 9 т.1).

Як вбачається з повідомлення Красилівської ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області від 02.11.2016 року за вих. № 3173/10/22-10-11-30 (арк.спр.7 т.1), ОСОБА_1 з 2014 року по 2016 рік був працівником ТОВ «Лампка-Агро».

Крім того, статтею 8 Закону України «Про фермерське господарство» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що фермерське господарство підлягає державній реєстрації після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації.

Отримавши земельні ділянки в оренду 10.10.2014 року, ОСОБА_1 лише 26.07.2017 року, тобто через більш ніж два роки і дев`ять місяців від дати отримання земельних ділянок в оренду, через понад два роки від дати передачі їх в суборенду і через понад сім місяців з часу подання прокурором даного позову зареєстрував фермерське господарство, для ведення якого ці земельні ділянки надавалися.

Зазначені обставини підтверджують відсутність у ОСОБА_1 дійсного наміру на використання зазначених ним в заявах від 12.03.2014 року земельних ділянок для ведення фермерського господарства, а також факт штучного використання ним вищенаведеної процедури як спрощеного, пільгового порядку передання ТОВ «Лампка-Агро» в користування земель державної власності без проведення земельних торгів.

Обґрунтування прокурором позовних вимог про необхідність надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства єдиним масивом, а не у вигляді земельних ділянок, розташованих на відстані одна від одної, є помилковим.

Відповідно до частини сьомої статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури.

В цій нормі правило щодо єдиного масиву стосується не всіх без виключення випадків надання земельних ділянок для фермерського господарства, а лише тих випадків, коли на земельній ділянці, що надається, розташовані водні джерела, лісові угіддя, наближені до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури.

Таким чином, у даній справі вказана норма застосуванню не підлягає, адже не йдеться про розташування на наданих співвідповідачу земельних ділянках перелічених об`єктів.

Зазначене узгоджується з висновками щодо застосування відповідних норм права, викладеними в постановах Верховного Суду України від 03.02.2016 року у справі № 6-2902цс15 та від 14.06.2017 року у справі № 6-2354цс16.

Отже, враховуючи, що за наведених обставин оскаржувані накази відповідача про надання співвідповідачу дозволу на розроблення проектів землеустрою, про їх затвердження та про передачу земельних ділянок в оренду порушують інтерес держави у дотриманні законності під час передачі земель державної власності в користування, суд першої інстанції правильно в резолютивній частині рішення визнав їх незаконними та скасував їх, однак мотивувальна частина рішення суду першої інстанції складена в порушення вимог ч.4 ст.265 ЦПК України, тобто без мотивованої оцінки кожного аргументу, норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування із зазначених позовних вимог.

Разом з тим, оскільки зазначені накази Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області є незаконними та підлягають скасуванню, то укладені на їх підставі договори оренди також правильно були визнані судом першої інстанції недійсними.

При цьому, суд першої інстанції правильно посилався на стаття 203, 215 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою; розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін в договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України.

Частиною 1 п.289.1 ст.289 ПК України в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин передбачено, що для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно з ч.2 ст.23 Закону України «Про оцінку земель» в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин, технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами.

Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності.

В матеріалах справи наявні дві копії рішення № 11 Красилівської районної ради Хмельницької області шостого скликання від 29.08.2014 року протилежного змісту. В одній із копій (арк. спр. 11 т. 1) зазначено, що ОСОБА_1 відмовлено в затвердженні технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, які надані йому в оренду для ведення фермерського господарства на території Великозозулинецької та Глібківської сільських рад Красилівського району Хмельницької області, а саме:

- земельної ділянки з кадастровим номером :07:009:0111 площею 9,5353 га, розташованої за межами населених пунктів Великозозулинецької сільської ради Красилівського району - 150947,53 грн.;

- земельної ділянки з кадастровим номером :07:010:0499 площею 19,2694 га, розташованої за межами населених пунктів Великозозулинецької сільської ради Красилівського району - 324332,15 грн.;

- земельної ділянки з кадастровим номером :07:012:0038 площею 21,3774 га, розташованої за межами населених пунктів Великозозулинецької сільської ради Красилівського району - 318968,60 грн.;

- земельної ділянки з кадастровим номером :11:002:0014 площею 8,0605 га, розташованої за межами населених пунктів Глібківської сільської ради Красилівського району - 152748,41 грн.;

- земельної ділянки з кадастровим номером :11:001:0029 площею 54,4959 га, розташованої за межами населених пунктів Глібківської сільської ради Красилівського району - 67805,52 грн.

В іншій із наданих суду і наявних в матеріалах справи (арк.спр. 87 т.1) копій рішення №11 Красилівської районної ради Хмельницької області шостого скликання від 29.08.2014 року зазначено про затвердження ОСОБА_1 . технічної документації з нормативної грошової оцінки тих же земельних ділянок.

Із двох зазначених копій суд першої інстанції правильно взяв до уваги в якості допустимого доказу ту копію, в якій зазначено про відмову в затвердженні технічної документації. Дана копія рішення належно засвідчена, містить всі необхідні реквізити, викладена в ній інформація підтверджується листом Красилівської районної ради Хмельницької області від 10.10.2016 року за вих. № 346/01-16 (арк. спр. 10 т. 1). Натомість копія, яка знаходиться на арк. 87 т.1, не містить підпису голови ради, не засвідчена.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що договори оренди №№ 1 - 5 від 10.10.2014 року суперечать приписам чинного законодавства.

Зазначене узгоджується з висновками щодо застосування відповідних норм права, викладеними в постанові Верховного Суду України від 20.05.2015 року у справі № 3-70гс15.

Оскільки оспорювані договори оренди підлягають визнанню недійсними, тому суд першої інстанції правильно визнав недійсними і укладені на їх основі договори суборенди.

Також суд першої інстанції правильно не взяв до уваги доводи ТОВ «Лампка-Агро» щодо того, що ризик будь-якої помилки державного органу має покладатися на саму державу і такі помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Так, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і в оцінці дотримання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Оскільки в дійсності співвідповідач не діяв добросовісно, не мав наміру створювати фермерське господарство з метою вироблення товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації для отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства, не обробляв орендовані землі, фактично законна мета оренди земельних ділянок не досягається, тобто насправді законні сподівання співвідповідача на здійснення майнового права - оренду землі відсутні. Тому відсутня й необхідність захисту права співвідповідача на мирне володіння майном з огляду на статтю 1 Першого протоколу до Конвенції.

Щодо представництва прокурором інтересів держави в суді, то частиною 1 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює: підтримання публічного обвинувачення в суді; організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Таким законом є Закон №1697-VII.

За змістом ч.1 ст.1 Закону №1697-VII прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Згідно з ч.3 ст.23 Закон №1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (ч. 4 ст. 23 Закон №1697-VII).

Із положень ч.3 ст.56 ЦПК України слідує, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Як передбачено ч.4 ст.56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини 4 статті 185 ЦПК України визначено, що заява повертається, коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (ч. 5 ст. 56 ЦПК України).

Прокурор заявив позов до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Лампка-Агро» і на виконання абзацу другого частини другої статті 45 ЦПК України, абзацу першого ч.3, абзацу першого частини четвертої статті 23 Закону у тексті позовної заяви обґрунтував, відсутність органу, уповноваженого державою здійснювати функції захисту її інтересів у спірних правовідносинах, тобто навів підстави для представництва інтересів держави, а також обґрунтував, у чому, з погляду позивача, полягає порушення цих інтересів.

Суд першої інстанції погодився з такими підставами для звернення Прокурора до суду та відкрив провадження у справі (ухвала від 05 грудня 2016 року).

На думку суду апеляційної інстанції, враховуючи характер і суспільну значимість спірних правовідносин, Прокурор належним чином обґрунтував підстави для звернення до суду з позовом на захист інтересів держави. До того ж, у справі відсутні докази порушення Прокурором порядку звернення до суду, передбаченого ст. 23 Закон №1697-VII.

Зважаючи на вищезазначене, рішення суду першої інстанції, підлягає зміні лише в частині мотивації.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лампка-Агро» задовольнити.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2017 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 листопада 2019 року.

Судді: Т.О. Янчук

Р.С. Гринчук

А.В. Купельський