_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/469/19
УХВАЛА

18.11.2019 року суддя Київського районного суду м. Одеси Огренич І.В. розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Одеська міська рада, про встановлення факту прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, заінтересована особа: Одеська міська рада та просить суд ухвалити рішення яким встановити факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3 , у вигляді Ѕ частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначена заява подана в порядку окремого провадження.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так, статтею 315 ЦПК України передбачений перелік фактів, що мають юридичне значення, які можуть бути встановлені в судовому порядку:1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК).

Умови, за яких в окремому провадженні можуть бути встановлені юридичні факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, без необхідності повторно звертатись до суду на підставі рішення суду, а також, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

При цьому, як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством; за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25 травня 1998 року), у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

На думку суду, в даному випадку наявний спір про право, оскільки заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту не відносно неї, а просить встановити факт між двома померлими особами, щодо прийняття спадщини, крім того згідно листа Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі, вбачається, що документи, які підтверджують факт фактичного вступу протягом шести місяців з дня відкриття спадщини ОСОБА_3 в управління або володіння спадковим майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , та документи, які підтверджують родинні відносини ОСОБА_3 з ОСОБА_2 , відсутні.

Таким чином, в даному випадку встановлення юридичного факту пов`язується із вирішенням питання про право ОСОБА_1 на захист своїх майнових прав та наміром вступити у спадщину, відтак слід виходити з того, що існує спір про право, який повинен вирішуватись в порядку позовного провадження.

Суду не надані належні та допустимі докази безспірності вимог заявниці.

Згідно ч.4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

При таких обставинах, суддя вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження за заявою про встановлення факту прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст.293, 315 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Одеська міська рада, про встановлення факту прийняття спадщини - відмовити.

Роз`яснити заявнику право на звернення до суду з позовом на загальних підставах в порядку позовного провадження.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Огренич І. В.