ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8807/19 Справа № 210/3068/19 Суддя у 1-й інстанції - Хлистуненко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства АрселорМіттал Кривий Ріг на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства АрселорМіттал Кривий Ріг про стягнення моральної шкоди, в зв`язку з ушкодженням здоров`я, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг про стягнення моральної шкоди, в зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Вказував, що з 1975 року по 1978 рік та з 1996 рік по 2007 рік працював на підприємстві відповідача. В 2005 році Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини йому були встановлені професійні захворювання. Актом розслідування профзахворювань №37 встановлено, що причиною отримання ним профзахворювання являється пил, що перевищує гранично допустиму концентрацію та загальна вібрація, що перевищувала гранично допустимий рівень.

Зазначав, що висновком МСЕК первинно 14 грудня 2005 року йому встановлено 40% втрати професійної працездатності, з яких: 25% по хронічному бронхіту та 15% по вібраційній хворобі, безстроково. В акті розслідування професійних захворювань вказано винних осіб, які порушили законодавство з охорони праці - ПАТ «Арселор Мітгал Кривий Ріг». Від встановлення втрати працездатності він переніс та переносить моральні страждання та переживання.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 150.000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, без врахування податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у розмірі 60.000 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просили скасувати рішення суду та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги наступного:

- ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не вчиняв будь-яких протиправних дій, які б знаходились у причинному зв`язку з ушкодженням здоров`я та заподіянню моральних страждань ОСОБА_1 ;

- з 34 років 5 місяців роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на підприємстві ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_1 працював 8 років і 10 місяців, що не перевищує 25 відсотків від загального стажу в шкідливих умовах;

- розмір моральної шкоди визначено без урахування засад справедливості, розумності та виваженості.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 працював на підприємстві відповідача з 01 грудня 1996 року по 23 березня 2007 року (а.с.11-16).

Згідно п.16 акту розслідування хронічного професійного захворювання №37 від 31 жовтня 2005 року, професійне захворювання ОСОБА_1 виникло за таких обставин: Шахта «Северная» ім. Валявко з травня 1978 року по січень 1990 року - підземний слюсар черговий з ремонту гірничого устаткування, електрослюсар черговий та з ремонту устаткування повним робочим днем в підземних умовах, слюсар черговий та з ремонту устаткування шахти з повним робочим днем в підземних умовах; НКГЗК: ГТЦ з серпня 1975 року по травень 1978 року - водій автомобіля, зайнятий доставкою води до бурових станків, АТЦ з лютого 1990 року по грудень 1996 року - водій автомобіля 1 кл.; ВАТ «Криворіжсталь», ГЗК АТЦ з грудня 1996 року по жовтень 2005 року - водій автомобіля 1кл., водій автотранспортних засобів. Протягом зазначеного стажу більше 30 років підпадав під шкідливу дії пилу, що перебільшував ГДК та 15 років 8 місяців працював в умовах шкідливої дії загальної вібрації, що перебільшувала ГДР через недосконалість робочих місць (а.с.17-18).

Відповідно п.17 акту, причиною виникнення професійного захворювання визначено пил, що перебільшував ГДК та загальна вібрація, що перебільшувала ГДР (а.с.17-18).

Відповідно до довідки МСЕК від 14 грудня 2005 року ОСОБА_1 встановлено 40% втрати професійної працездатності, з яких: 25% по ХОЗЛ, та 15% по вібраційній хворобі, з 12 грудня 2005 року безстроково (а.с. 19).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач зазнав ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків, у зв`язку з чим отримав 40% втрати професійної працездатності. Згідно виписки з медичної карти, ОСОБА_1 потребує нагляду лікарів, постійний прийом лікувальних засобів, спеціальне лікування, лікування в санітарно курортних закладах, масажі та фізико - терапевтичне лікування (а.с.21,22-23,24,25,26,27), наслідками професійного захворювання порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв`язки, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 60.000 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст.237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Суд, на підставі медичних документів правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя і вимушений витрачати свої сили на організацію свого життя, внаслідок чого переносить моральні страждання.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України в п.13 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами та доповненнями.

Колегія суддів погоджується з розміром моральної шкоди, визначеної судом першої інстанції, який визначено, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, судом враховано наявність у позивача фізичних страждань, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, стан його здоров`я, тяжкість вимушених змін його життєвих і виробничих стосунків, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Тому доводи апеляційної скарги про те, що визначений судом розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, та є значно завищеним, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються вказаними висновками суду.

Відповідно до акту розслідування професійного захворювання від 03 листопада 2005 року (а.с.17,18), причиною професійного захворювання позивача є пил, що перебільшував ГДК та загальна вібрація, що перебільшувала ГДР. В п.19 зазначеного акту вказаного, що особою, яка порушила законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи з грудня 1996 року по жовтень 2005 року є ВАТ Криворіжсталь. Тобто, роботодавець допустив перевищення гранично допустимих рівня вмісту пилу та шуму в робочій зоні позивача, що є порушенням ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці».

Наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не вчиняв будь-яких протиправних дій, які б знаходились у причинному зв`язку з ушкодженням здоров`я та заподіянню моральних страждань ОСОБА_1

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства АрселорМіттал Кривий Ріг залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 12 листопада 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.