печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2019 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Соколова О.М.,

при секретарі - Березовській К.А.,

справа № 757/29865/18-ц

за участю:

Преставника позивача: ОСОБА_1 .

Представника відповідача: Фінагіної В.Б.

Представника третьої особи: ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільні справі № 757/29865/18-ц за позовом ОСОБА_2 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію знаків для товарів та послуг, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває на розгляді цивільна справа № 757/29865/18-ц за позовом ОСОБА_2 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію знаків для товарів та послуг.

27.09.2018 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію знаків для товарів та послуг, шляхом зупинення дії свідоцтва України № НОМЕР_3 від 25.07.2017 року на знак для товарів і послуг (торговельну марку) «ІНФОРМАЦІЯ_1» виданого на ім`я ОСОБА_3 ; зупинення дії свідоцтва України № НОМЕР_4 від 25.07.2017 року на знак для товарів і послуг (торговельну марку) «ІНФОРМАЦІЯ_1» виданого на ім`я ОСОБА_3 . Зобов`язання Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести відповідні зміни до Держаного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг для всіх зазначених у свідоцтві № НОМЕР_3 від 25.07.2017 року товарів та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність». Зобов`язання Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести відповідні зміни до Держаного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг для всіх зазначених у свідоцтві № НОМЕР_4 від 25.07.2017 року товарів та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність», оскільки не вжиття вказаного заходу забезпечення позову порушує права позивача.

В судовому засіданні представник позивача заяву про забезпечення позову підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення заяви, просив відмовити у її задоволенні.

Представник третьої особи заперечував щодо задоволення заяви, просив відмовити у її задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників, які беруть участь у справі, вивчивши предмет та підстави пред`явленого позову, обсяг заявлених вимог, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Окрім того, згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України Постанова № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Разом з тим, зі змісту заяви такої реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову не вбачається.

Заявником не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 3 ст. 151 ЦПК України.

Доводи позивача в обґрунтування забезпечення позову ґрунтуються лише на його припущеннях, не доведено співмірність заходу забезпечення позову пред`явленим позовним вимогам або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Частиною 10 статті 150 ЦПК України законодавцем передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті, в противагу вказаної норми заявник висуває вимоги про внесення змін до Державного реєстру свідоцтв для товарів і послуг та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Крім того, відповідно до п. 6 ст. 151 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Наряду з вказаним слід відмітити, що заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення з метою забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпечення позову, проте дана вимога заявником не виконана.

Враховуючи Закон України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», суд вважає, що вимоги заяви являються необґрунтованими, а у випадку їх задоволенню можуть зашкодити невизначеному колу осіб та матиме інші негативні правові наслідки.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільні справі № 757/29865/18-ц за позовом ОСОБА_2 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію знаків для товарів та послуг - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Позивач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 .

Відповідач: Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, вул. М.Грушевського,12/2, м. Київ, 01008, код 37508596.

Третя особа: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 .

Суддя О.М. Соколов