РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року м. Рівне

Справа № 557/913/19

Провадження № 22-ц/4815/1321/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Ковальчук Н.М., Гордійчук С.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Гощанського районного суду Рівненської області в складі судді Пацка Д.В. від 20 серпня 2019 року, проголошене в 10 год. 41 хв. в смт. Гоща,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Позов мотивує тим, що рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 30 травня 2012 року із ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з 8 травня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що неповнолітній син Тимофій проживає із нею, а відповідача рішенням Гощанського районного суду від 1 квітня 2019 року позбавлено батьківських прав відносно сина.

На даний час визначеного судом розміру аліментів в сумі 450 грн. не достатньо для забезпечення гармонійного розвитку та потреб дитини.

Вважає, що оскільки ОСОБА_2 офіційно працевлаштований та отримує стабільну і досить високу заробітну плату, то має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у більшому розмірі.

Просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_4 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , визначивши їх розмір в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення сином повноліття.

Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 20 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину задоволено повністю. Змінено розмір аліментів, який був визначений рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 30 травня 2012 року та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили, і до повноліття дитини.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини, матеріальний стан позивача на даний час погіршився внаслідок економічно-фінансової кризи в державі, а також враховуючи, що аліменти визначені рішенням суду у розмірі 450 грн. на дитину, вочевидь не забезпечують мінімальний прожитковий мінімум, який має отримувати дитина, розмір аліментів, який підлягає стягненню із відповідача на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , підлягає збільшенню.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду в зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що всупереч вимогам ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивач не надала суду належних та допустимих доказів того, що у нього покращився матеріальний стан та погіршення її матеріального чи сімейного стану після ухвалення судового рішення, яким присуджено сплату аліментів, як це визначено ст. 192 СК України.

При ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не було враховано його матеріальне становище та не надано оцінку довідкам від 17.07.2019 року №1 та №2, з яких вбачається, що розмір його заробітної плати на даний час складає 4200 грн. щомісячно, а інших доходів він не має.

Крім того, визначений судом розмір аліментів є неспіврозмірним із розміром забезпечення його та членів його сім`ї, так як перебування на його утриманні дружини, яка ніде не працює, виключає покращення його матеріального стану.

Вважає, що дійсно є підстави для збільшення розміру аліментів, визначеного в 2012 році, оскільки на даний час збільшився розмір прожиткового мінімуму на дітей, однак, враховуючи вимоги розумності та справедливості, а також рівність прав та обов`язків батьків щодо дітей, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1100 грн.

З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до нього про збільшення розміру аліментів на дитину задовольнити частково та змінити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 30 травня 2012 року, збільшивши їх розмір з 450 грн. до 1100 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6 доводить про спроможність відповідача сплачувати аліменти у стягнутому судом розмірі та вважає рішення суду таким, що постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Просить її відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 30 травня 2012 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи 8 травня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 1 квітня 2019 року ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав відносно його сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частин першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Крім того, 8.06.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", відповідно до якого внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Позивач, відповідно до ст. 81 ЦПК України, має довести наявність обставин для стягнення аліментів у більш високому (значному) розмірі.

Однак, позивачем не надано суду жодних доказів, за допомогою яких можливо встановити матеріальне становище дитини з урахуванням розміру доходів її матері та щомісячні грошові потреби дитини, які забезпечують їх гармонійний розвиток, а відтак і потребу в стягнені заявленого розміру аліментів.

Із рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 30 травня 2012 року вбачається, що суд, стягуючи з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 450 грн., виходив з того, що відповідач має нерегулярний та мінливий дохід.

Згідно довідки №1 від 17.07.2019 року, виданої ТОВ "СК "Груп ЛТД", з січня по червень 2019 року заробітна плата ОСОБА_2 становила 4200 грн. на місяць.

Таким чином, на даний час відповідач офіційно працевлаштований та отримує постійний дохід, що свідчить про покращення його матеріального становища після ухвалення судом рішення про стягнення з нього аліментів.

Крім того, ОСОБА_2 погоджується добровільно сплачувати аліменти в розмірі 1100 грн., що також підтверджує його можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Покликання ОСОБА_2 на перебування на його утриманні непрацюючої дружини не заслуговують на увагу, оскільки жодних доказів на їх підтвердження відповідачем не надано.

Разом з тим, оскільки, позивачем у даній справі не було доведено отримання відповідачем значного доходу, а судом не вмотивовано у рішенні, що на утримання малолітньої дитини необхідно стягувати аліменти в розмірі 2000 грн., що становить майже половину доходу відповідача, колегія суддів приходить до висновку, що присуджений розмір аліментів є дещо завищеним, не є обґрунтовано доведеним та впливає на рівень забезпечення відповідача.

Враховуючи зміну матеріального стану відповідача, рівність обов`язку матері та батька по утриманню дитини, а також виходячи з необхідного можливого та розумного обсягу матеріальних витрат на утримання дитини, що на думку суду, буде забезпечувати нормальний розвиток дитини, яку відповідач зобов`язаний утримувати, колегія суддів вважає за доцільне змінити розмір стягнутих з нього аліментів на утримання сина з 450 грн. до 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 та ч. 13 ст.141 ЦПК України підлягають пропорційному розподілу понесені сторонами судові витрати.

Позивач звільнена від сплати судового збору у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Однак, при подачі позову ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн.

За подачу апеляційної скарги відповідачем було сплачено 1152 грн. судового збору.

Таким чином, в зв`язку частковим задоволенням позовних вимог на 75 % з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені по сплаті судового збору, в сумі 768,40 грн., а ОСОБА_2 слід повернути з державного бюджету судовий збір в сумі 480,1 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 20 серпня 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, призначених рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 30 травня 2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 450 грн. до 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 5 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені по сплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Управлінню Державної казначейської служби України у м. Рівне повернути ОСОБА_2 кошти в розмірі 480 (чотириста вісімдесят) грн. 10 коп., які були сплачені ним на рахунок отримувача: УК у м. Рівне № НОМЕР_4, код отримувача 38012714, банк отримувача Казначейство України, МФО отримувача: 899998, згідно квитанції 0.0..1 від 5 вересня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 .

Судді: Бондаренко Н.В.

Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.