Справа № 452/2691/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"01" листопада 2019 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі судді Кравціва В.І.,

секретар судового засідання Макаревич Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житлом,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

та її представника адвоката Захарко Ю.В.,

встановив :

ОСОБА_1 20 серпня 2019 року пред`явила до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом в приміщенні будинку по АДРЕСА_1 .

У обґрунтування свого позову ОСОБА_1 посилалася на те, що їй на праві приватної власності належить вказаний будинок, у якому також зареєстровані її внучки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які у 2007 та 2009 роках відповідно разом із своєю матір`ю емігрували в Канаду.

Оскільки, за вказаною адресою відповідачі не проживають, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, чим порушуються її, позивачки, права.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 та її представник адвокат Захарко Ю.В. у підтримання позовних вимог посилалися на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у встановлений строк надали відзиви у яких позов ОСОБА_1 визнали повністю та просили справу розглядати за їх відсутності.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідки про склад сім`ї, свідоцтв про народження та будинкової книги відомо, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , у якому також зареєстровані її внучки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 18-9, 10, 11, 12, 13, 14, 15).

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Із заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відомо, що вони емігрували в Канаду у 2007 році та 2009 році відповідно (а. с 19, 20).

Із актів обстеження місця проживання ОСОБА_1 видно, що місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване у вказаному будинку, однак за зазначеною адресою вони не проживають багато років, так як разом із матір`ю емігрували до Канади (а. с. 17, 18).

Отже, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як члени сім`ї власника будинку понад один рік відсутні у вказаному будинку без поважних причин і тому є підстави визнати їх втратившими право на користування цим житлом.

Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Так як реєстрація місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 чинить перешкоди позивачці у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм будинком, і оскільки відповідачі понад один рік без поважних причин відсутні за місцем реєстрації проживання, то є підстави визнати їх такими, що втратили право на користування житлом у вказаній, що є способом захисту прав позивачки, як власника будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 цього Кодексу судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви на підставі п. 9) ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», і її позов задоволено повністю, судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідачів в дохід держави у рівних частках по 384, 20 грн.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право на користування житлом у будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави у рівних частках по 384,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення, протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає у АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає у АДРЕСА_1 .

Текст повного судового рішення буде складено 11 листопада 2019 року.

Суддя