Провадження № 2/520/4949/19
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Маломуж А.І.,
за участі секретарів судового засідання Абухіної Н.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна,
02.07.2019 року позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна, в якій просять суд визнати дійсним договір № 97-65К купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 04.10.1997 року на Одеській універсальній біржі «Вітязь», за яким ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 продали, а ОСОБА_1 , ОСОБА_6 . ОСОБА_2 , придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
10.10.1997 року, як зазначають позивачі, право власності, згідно зазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна, було зареєстровано ОМБТІ та РОН за № 685, кн..242 пр., стр. 168.
Оскільки договір не був нотаріально посвідчений позивачі на даний час не мають можливості в повному обсязі реалізувати своє право власності, тому вони звернулись до суду із відповідним позовом.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 19.07.2019 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30.09.2018 р. підготовче провадження закрите та справа призначена до розгляду по суті.
У судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилась, однак надали до канцелярії суду заяви, в якій просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечили.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, відзив на позов не надали.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлено, що 4 жовтня 1997р між ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на Одеській універсальній біржі "ВІТЯЗЬ" був укладений договір № 97-65К купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого відповідачі продали, а позивачі придбали квартиру АДРЕСА_4 .
У відповідності до п. 3 договору № 97-65К, вказана квартира належала відповідачам на підставі Свідоцтва про право власності на житло р.№ 19-7802, виданого УЖГХ міськвиконкому Одеської ради народних депутатів від 04.09.1997р., та зареєстрованого в ОМБТІ та РОН 17 вересня 1997р. під №685, стор. 33, кн. 217 пр.
Вказана квартира складається з загальної площі 44,6 кв.м., корисної площі 44,6 кв.м., складається з двох кімнат житлової площі 29,0 кв.м., а також: 1- коридор, 2-кухня, 3-санвузла.
Згідно n. 6 даного договору усі кошти по ньому - отримані продавцями від покупців до підписання договору, у зв`язку з чим ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , стали власниками квартири.
Як випливає зі змісту п. 11 договору, на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» цей договір був зареєстрований на Одеській універсальній біржі "Вітязь" в журналі реєстрації правочинів з об`єктів нерухомості, реєстраційний № 97-65 НОМЕР_1 від 04.10.1997р та з мене було стягнено державне мито.
Окрім того, п. 9 цього договору було передбачено також його реєстрація в ОМБТІ та РОН, що мною також було зроблено, про що свідчить відповідна реєстрація права власності в ОМБТІ та РОН квартири АДРЕСА_4 за ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 10.10.1997р., реєстровий номер 242 пр., стр. 168, р.№685 від 10 жовтня 1997р.
На момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивачів, яке підлягає судовому захисту.
Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Судом встановлено, що всі зобов`язання за договором № 97-65К купівлі-продажу нерухомого майна від 04.10.1997 року його сторонами виконані у повному обсязі, що підтверджується письмовими доказами.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява З ОСОБА_7 , ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 141, 258-260, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна задовольнити.
Визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна № 97-65К укладений 04 жовтня 1997 року на Одеській універсальній біржі «Вітязь», за яким ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 продали, а ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 придбали квартиру за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 - дійсним.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою складання повного судового рішення є 13.11.2019 року

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суддя Маломуж А. І.