П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року м. Київ

Справа № 361/2475/2014-ц

Провадження: № 22-ц/824/12548/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Левенця Б.Б.,

секретар Гулієв М.Д.о,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2019 року, постановлену під головуванням судді Василишина В.О.,

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про визнання недійсними правочинів,

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року ПАТ «Родовід Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2015 року позов ПАТ «Родовід Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» 27 023, 16 доларів США - сума заборгованості за кредитом, 581741,80 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом і пені за несвоєчасне погашення процентів, 3 % річних у розмірі 96362, 65 грн., і 3 654 грн. судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Родовід Банк» про визнання недійсними правочинів відмовлено.

На підставі даного рішення було видано виконавчий лист № 361/2475/14-ц про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором № 77.1/АА-00840.08.2 від 29 квітня 2008 року та відкрито виконавче провадження № 49910404 Броварським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. 22 травня 2019 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги № 14, за яким заявник набув право вимоги до позичальника ОСОБА_1 згідно із кредитним договором № 77.1/АА-00840.08.2 від 29 квітня 2008 року. За таких підстав ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду із заявою про заміну стягувача на його правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні № 49910404.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2019 року заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено стягувача у виконавчому провадженні № 49910404 з ПАТ «Родовід Банк» на його правонаступника - ТОВ «Вердикт капітал» за виконавчим листом, виданим у цивільній справі № 361/2475-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні заяви про заміну стягувача його правонаступником.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що укладений між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» договір факторингу є недійсним в силу ст. 203 ЦК України, оскільки суб`єктний склад даного правочину не встановлений, документів, що посвідчують заявника як фінансову установу, зареєстровану у встановленому законом порядку, до справи не долучено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У відзиві на апеляційну скаргу Радченко В.Ю. в інтересах ТОВ «Вердикт Капітал» посилалась на те, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто, процесуального правонаступництва є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах, а тому, при наявності доказів правонаступництво, право заміни сторони виконавчого провадження (стягувача) є беззаперечним. ТОВ «Вердикт Капітал» до суду першої інстанції були надані всі необхідні докази, які підтверджують правонаступництво, та які ні в якій мірі боржником не спростовані. Апеляційна скарга містить загальні формулювання, які не базуються на фактичних обставинах, нормах матеріального та процесуального права, а тому задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні Цермолонський І.М. в інтересах ТОВ «Вердикт Капітал» заперечував проти апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але колегія суддів з метою недопущення порушення строків розгляду справи, визначених ст. 371 ЦПК України, вважала за можливе слухати справу за його відсутності з огляду на наступне.

ОСОБА_1 , оскаржуючи рішення суду першої інстанції, в апеляційній скарзі зазначив адресу свого проживання: АДРЕСА_1 .

16 серпня 2019 року ухвалою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для сплати судового збору.

Вперше, справу було призначено до розгляду на 23 жовтня 2019 року, про що учасники справи були повідомлені відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України.

Розгляд справи, призначений на 23 жовтня 2019 року було відкладено, зокрема, у зв`язку з неявкою скаржника, для повторного його повідомлення.

При цьому, судом апеляційної інстанції здійснювались всі необхідні заходи для повідомлення ОСОБА_1 та його адвоката ЧернявськогоД.Є. про розгляд справи.

Судова кореспонденція, в тому числі судові повістки-повідомлення, надсилалась за адресою, яка міститься в матеріалах справи та була зазначена скаржником в апеляційній скарзі, однак поштові відправлення були повернуті до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Тобто, скаржник за даною адресою не знаходиться або за повідомленням пошти для отримання кореспонденції не з`являється (а.с.145-146, 148-149, 163-164, 180-181).

Між тим, 30 вересня 2019 року до суду надійшла заява від адвоката Чернявського Д.Є., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про усунення недоліків на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 16.08.2019 року про залишення апеляційної скарги без руху. В подальшому ОСОБА_3 26 вересня 2019 року отримав у суді особисто копію ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Судова повістка про виклик до суду надсилалась адвокату Чернявському Д.Є. на адресу, зазначену в ордері (а.с. 160, 182-183), однак була повернута до суду з відміткою «Укрпошти» «адресат відсутній».

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41«Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За весь час перебування справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 особисто не цікавився рухом справи, не знайомився з матеріалами справи та в порушення вимог чинного законодавства ним не було повідомлено суд про зміну місця проживання, а тому він, будучи обізнаним про розгляд справи, у судове засідання не з`явився.

За таких підстав, суд вважав можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як убачається із матеріалів справи, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитом у розмірі 27 023, 16 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення та несвоєчасне погашення процентів заборгованості у розмірі 581 741, 80 грн., 3 % річних у розмірі 96 362, 65 грн. та судовий збір, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Родовід Банк» про визнання недійсними правочинів відмовлено.

22 травня 2019 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір № 14 про відступлення прав вимоги, за яким в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та поручителів зазначених у Додатку № 1 до цього договору.

Відповідно до витягу із Додатку № 1 до договору № 14 про відступлення прав вимоги від 22 травня 2019 року ТОВ «Вердикт-Капітал» набув право вимоги до боржника ОСОБА_1 кредитний договір № 77.1/АА-00840.08.2 від 29 квітня 2008 року.

Згідно із даними автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у Броварському міськрайонному відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 49910404, боржником за яким є ОСОБА_1 , стягувачем ПАТ «Родовід Банк»; дата відкриття виконавчого провадження 22 січня 2016 року.

За таких підстав суд першої інстанції вважав заяву ТОВ «Вердикт капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 ч. 1 статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс13) та постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10, від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14та від 21 січня 2019 року у справі № 909/1411/13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто, процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, ч. 5 ст. 442 ЦПК України передбачено, що положення ст. 442 ЦК України (заміна сторони виконавчого провадження) застосуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Тобто, вказана норма закону має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст.ст. 512,514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

До того ж, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п.9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За таких обставин, без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

ТОВ «Вердикт Капітал» звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, на підтвердження заявлених вимог надало суду першої інстанції копії наступних документів: договір № 14 про відступлення прав вимоги від 22 травня 2019 року, копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копію витягу з додатку № 1 до договору № 14 про відступлення прав вимоги від 22.05.2019 року.

На підтвердження статусу заявника, як фінансової установи, суду були надані відповідні відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме виписку.

Додатково дану обставину підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Вердикт Капітал», яку долучено до відзиву на апеляційну скаргу.

Факт переходу права вимоги до ТОВ «Вердикт капітал» підтверджений договором про відступлення права вимоги від 22 травня 2019 року, згідно якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальника та поручителів зазначених у додатку № 1 до цього Договору. За цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не пізніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно п. 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів , вказаних у додатку № 1 до цього договору та сплати штрафних санкцій у розмірах, передбачених основними договорами. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договореного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів.

Сторони погодили, що реєстр прав вимог за формою, встановленою згідно додатку № 1 до даного Договору містить актуальну інформацію станом на дату укладення цього договору, передається банком новому кредитору передається розширений електронний реєстр, який містить актуальну інформацію щодо відступлених прав вимоги станом на дату укладення цього договору (п. 2.1 договору № 14).

Колегія суддів вважає, що ТОВ «Вердикт капітал» були надані суду усі необхідні докази, які підтверджують правонаступництво, які боржником в установленому процесуальному порядку не спростовані.

Доводи апеляційної скарги про недійсність договору факторингу є безпідставними з огляду на положення статті 204 ЦК України, окрім того, боржником таке питання в судовому порядку не порушувалось.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права при вирішення питання про заміну сторони у виконавчому провадженні та підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2019 року підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 15 листопада 2019 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

Б.Б. Левенець