"13" червня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Астахової О.О.,
при секретарі: Якименко Т.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
У свою чергу, позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором.
14.07.2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір відступлення права вимоги № 20170714, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» передав, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги до боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між Кредитором та Боржниками.
ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом у повному обсязі не сплачує.
Ураховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та інтересів.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2018 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, розгляд якої проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 32).
Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву.
У встановлений судом строк відповідач відзив не подав.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, з урахуванням вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 22 травня 2015 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підписав заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», а також заяву № 972746483 від 22.05.2015 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с. 4-5).
Згідно із п. 4 заяви № 972746483 від 22.05.2015 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» відповідач повинен був здійснювати щомісячні платежі з повернення кредиту та сплати процентів у період починаючи з 25.06.2015 року по 25.05.2017 року включно рівними частинами (а.с. 4 зворот).
Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Підписавши 22.05.2015 року заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, та умовами кредитування в ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень».
Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлене цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Як убачається з матеріалів справи відповідач погодився з тим, що його письмова заява від 22.05.2015 року, разом із умовами і правилами про надання кредитних послуг, а також тарифами, складає договір надання кредиту та інших послуг, про що свідчить його підпис.
Оскільки відповідач не заперечує укладення з позивачем кредитного договору, отримання грошових коштів та не стверджує, що не був ознайомлений з умовами та правилами надання кредитних послуг, які були додані позивачем до позовної заяви, суд приходить до висновку про укладення договору між сторонами та отримання відповідачем кредитних коштів.
За змістом статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відтак, у межах строку кредитування відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 25 числа кожного місяця. Відповідач також мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором.
14 липня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір відступлення права вимоги № 20170714, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» передав, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги до боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між Кредитором та Боржниками (а.с. 14-16).
Згідно із п. 3.1 Договору відступлення права вимоги, ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» гарантує, що йому належить право вимоги за Портфелем заборгованості до боржників, зазначених у Реєстрі боржників.
За ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є належним позивачем у справі і має право вимоги за означеним кредитним договором.
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як убачається із письмових матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору № 972746483 від 22.05.2015 року, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав.
За положеннями ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо несвоєчасної сплати кредитного боргу у строк, передбачений кредитним договором № 972746483 від 22.05.2015 року, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження.
Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 972746483 від 22.05.2015 року за кредитом розмірі 25 974,78 грн., заборгованість за відсотками в сумі 5,11 грн., заборгованість за пенею в сумі 14 250,00 грн.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст. 509, 512, 514, 525, 526, 527, 530, 599, 610, 629, 1050, 1054, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В іншій частині - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити рішення суду до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.О. Астахова