04.11.2019 227/4622/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Левченка А.М.,

за участю секретаря судового засідання - Черкасової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Добропільського міськрайонного суду Донецької області в порядку окремого провадження суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Добропільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту народження дитини, -

ВСТАНОВИВ

31 жовтня 2019 року заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просить встановити факт народження дитини жіночої статі ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк, Донецької області, Україна, матір`ю якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянка України, батьком - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що його онука ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Від зазначеного шлюбу в вересні 2019 року в м. Донецьку народилася дитина жіночої статі - правнучка заявника. Пологи відбулися у родильному відділенні Донецького республіканського центру охорони материнства та дитинства м. Донецька, тобто на території не підконтрольній уряду України. На сьогоднішній час не має можливості у відповідності з законом зареєструвати та отримати свідоцтво про народження дитини (правнучки) у реєстраційних органах, оскільки відсутні належні документи для проведення такої реєстрації. Встановлення факту народження необхідно для отримання свідоцтва про народження.

Заявник в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи: Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, та повідомив суд про те, що актовий запис про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини жіночої статі, матір`ю якої є ОСОБА_2 , а батьком - ОСОБА_3 не виявлено.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, звернулася з заявою про розгляд справи без її участі, проти задоволення вимог заявника не заперечує.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог заявника не заперечує.

Суд, розглянувши справу у межах заявлених вимог, дослідивши письмові документальні докази, представлені в обґрунтування заяви, вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, з заявами про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 18 жовтня 2000 року Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області.

Заявник ОСОБА_1 є дідом ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 7), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с. 8), копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с. 9).

На підтвердження факту народження дитини заявником додано до заяви копію медичного свідоцтва про народження №1308 від ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_1 о 22.55 год. у громадянки ОСОБА_2 народилася дитина жіночої статі, вагою 2 950,0 грамів (а.с.14), копію виписки з історії пологів № 2745 (а.с. 15), копію свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 (а.с. 16). До матеріалів справи долучена відмова Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області у проведенні державної реєстрації народження дитини № 16.32-30/6 від 29.10.2019 року.

Батьки дитини перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що виконавчим комітетом Білозерської міської ради м. Добропілля Донецької області зроблено відповідний актовий запис № 26 від 17.06.2017 року та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_6 (а.с. 11).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

За приписами ч. 1 ст. 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З огляду на наведену норму закону, надане заявником медичне свідоцтво про народження №1308 від ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у громадянки ОСОБА_2 народилася дитина жіночої статі є недійсним та не створює правових наслідків, оскільки видане на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Крім цього, форма даного медичного документу не відповідає формі, визначеній Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті» від 08.08.2006 року №545.

Втім, згідно консультативному висновку «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» від 21 червня 1971 року Міжнародного суду ООН документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Суд приймає до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), проти Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі "Cyprus v. Turkey", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, закладами охорони здоров`я), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України.

Згідно ч.3 ст.2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18 січня 2018 року, діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

З урахуванням викладеного, оцінивши усі зібрані по справі докази, які у їх сукупності підтверджують факт народження, приймаючи до уваги наявність об`єктивних перешкод для проведення державної реєстрації факту народження та з метою захисту прав і свобод заявника, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, оскільки в даному випадку це єдиний спосіб отримати свідоцтво про народження виданого державним органом України.

Крім того, відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ч. 3 ст. 317 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Тому суд вважає необхідним встановити факт народження дитини жіночої статті ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк від матері ОСОБА_2 , батька ОСОБА_3 .

При цьому суд звертає увагу заявників на позицію Верховного суду України, викладену в п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року, згідно якої рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом.

В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

У порядку ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 81, 263, 264, 273, 293, 315-319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Добропільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту народження дитини -задовольнити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк Донецької області, Україна, дитини жіночої статі, від матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області або через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Копію рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження особи.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Заінтересовані особи:

Добропільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, місце знаходження: 85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, буд. 83, ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_9 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 04.11.2019 року.

Суддя А.М. Левченко

04.11.2019