ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9556/19 Справа № 212/6285/19 Суддя у 1-й інстанції - Власенко М. Д. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/6285/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2019 року, яке ухвалено суддею Власенко М.Д. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 06 вересня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ :

У липні 2019 року позивачі, кожен окремо, звернулись до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі - ПАТ «Кривбасзалізрудком») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року об`єднано в одне провадження цивільну справу № 212/6283/19 за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі - ПАТ «Кривбасзалізрудком») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві із цивільною справою № 212/6285/19 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі - ПАТ «Кривбасзалізрудком») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві, надавши єдиний номер 212/6285/19.

Позов мотивовано тим, що син позивачів ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання трудових обов`язків електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування дільниці № 26 шахти «Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудком». По факту нещасного випадку був складений акт № 21-71 форми Н-1 від 31 липня 2018 року про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, відповідно до висновків якого причинами нещасного випадку, внаслідок якого загинув ОСОБА_3 , та який стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 12 годині 20 хвилин, зазначено: невиконання вимог інструкцій з охорони праці, невиконання посадових обов`язків.

Звістка про смерть єдиного сина призвела до того, що позивачі зазнали сильного нервового потрясіння, вони постійно перебувають у напруженому психічному стані, адже думки про смерть сина не залишають їх до теперішнього часу. Вони залишились без моральної та матеріальної підтримки з боку сина. Звістка про смерть сина завдала позивачам глибоких моральних та душевних страждань, оскільки за життя сина вони перебували з ним в тісних сімейних стосунках, син завжди допомагав їм у будь-яких справах та підтримував у складних життєвих ситуаціях. Смерть сина негативно позначилась на їх здоров`ї, позивачі постійно відчувають почуття розпачу, тривоги, страху, безпомічності, внаслідок чого виникло безсоння, дратівливість, сердечний біль та втома, гіпертонічні кризи.

Розмір моральної шкоди позивачі оцінюють у 190 000,00 гривень, яку просять стягнути з відповідача, на кожного окремо, без утримання податків та зборів.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06 вересня 2019 року, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві, без утримання податку з доходів фізичних осіб у розмірі 125 000 гривень (сто двадцять п`ять тисяч гривень).

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві, без утримання податку з доходів фізичних осіб у розмірі 125 000 гривень (сто двадцять п`ять тисяч гривень).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 2500 гривень.

В апеляційній скарзі позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ставлять питання про зміну рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутої на користь позивачів, просять збільшити його розмір до 190 000,00 гривень, на кожного, оскільки він значно занижений та не відповідає глибині моральних страждань позивачів та принципу розумності, виваженості і справедливості. Втрата єдиного сина є втратою, що не може бути відновлена, а тому душевні страждання позивачів будуть тривати і надалі, що свідчить про їх безстроковість. Смерть сина призвела до того, що вони зазнали сильного нервового потрясіння, вони втратили близьку для них людину, за життя у позивачів з сином були тісні сімейні відносини. Після загибелі сина, нормальні життєві стосунки позивачів були знищені, вони до теперішнього часу відчувають почуття туги та самотності. Розпач та нестерпний душевний біль приносять позивачам нестерпні моральні страждання.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що апеляційна скарга не обґрунтована, її доводи суперечать законодавству, оскільки на теперішній час за фактом нещасного випадку, що стався ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_3 Криворізьким відділом поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001165, внесеного до ЄРДР 11.06.2018 року. Таким чином, на сьогоднішній день не встановлено винної особи у кримінальному правопорушення, передбаченому ч.2 ст. 272 КК України, оскільки досудове слідство триває, в зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками загиблого ОСОБА_3 (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 об 12 годині 20 хвилин на дільниці № 26 шахти «Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудком», під час виконання обов`язків електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування, внаслідок невиконання вимог інструкцій з охорони праці та невиконання посадових обов`язків, загинув ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 13 червня 2018 року, актовий запис № 965, ОСОБА_3 помер у віці 32 років (а.с.21).

По факту нещасного випадку було складено акт № 21-71 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 31 липня 2018 року, відповідно до висновку якого нещасний випадок стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 12 годині 20 хвилин, смерть наступила внаслідок ураження електричним струмом.

В пункті 10 вищевказаного Акту зазначено осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці, що призвели до смерті ОСОБА_3 : ОСОБА_4 , механік дільниці № 26 шахти «Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудком», який не проконтролював встановлення переносного заземлення контактного дроту на рейковий шлях та при цьому допустив виконання робіт з огляду електровозу, чим порушив вимоги пунктів 2.16, п.2.18 та 2.26 «Посадової інструкції механіка дільниці внутрішнього шахтного транспорту», затвердженої наказом голови правління ПАТ «Кривбасзалізрудком» №1108 від 10 травня 2016 року, пункт 26, глави 2 розділу VI «Правил безпеки під час розробки родовищ рудних та нерудних корисних копалин підземним способом»;

ОСОБА_3 , електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту устаткування дільниці № 26 "Родіна" ПАТ "Кривбасзалізрудком", який під час виконання ремонтних робіт не подбав про особисту безпеку здоров`я та не виконував роботу на зазначеному робочому місці з отриманням вимог безпеки у відповідності із завданням та одержаним нарядом, чим порушив п.п. 3.3, 3.7. "Інструкції з охорони праці № 200 для електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту устаткування", затвердженої наказом Голови правління ПАТ "Кривбасзалізрудком" № 1305 від 05.04.2017 р. та п.п. 18.1, 18.12 СТП -00191307-Р-2011 "Настанови по системі управління охороною праці ПАТ "Кривбасзалізрудком" (у новій редакції) (а.с.15-19).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ст. ст. 1167, 1168 ЦК України і виходив з обов`язку відповідача відшкодувати на користь позивачів моральну шкоду у зв`язку із смертю сина.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Спір між сторонами виник з приводу наявності підстав для відшкодування ПАТ «Кривбасзалізрудком», моральної шкоди ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , у зв`язку зі смертю сина позивачів, який загинув в результаті нещасного випадку на виробництві.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

З аналізу змісту ст. 1167 ЦК України вбачається, що підставами відповідальності за завдану моральну шкоду є наявність такої шкоди, протиправна поведінка заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вина останнього.

Згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Вказані підстави відповідальності ПАТ «Кривбасзалізрудком» за моральну шкоду, спричинену внаслідок загибелі ОСОБА_3 , судом першої інстанції встановлені в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи, а саме: Актом проведення розслідування нещасного випадку від ІНФОРМАЦІЯ_1, яким встановлена вина, крім ОСОБА_3 , механіка дільниці № 26 шахти «Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудком», які допустили порушення вимог законодавства з охорони праці та своїх посадових інструкцій, що у сукупності й стало причиною нещасного випадку (а.с.8-14,15-19).

Факт заподіяння моральної шкоди позивачам у зв`язку з втратою близької людини встановлений в судовому засіданні. Зокрема, позивачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у зв`язку із втратою єдиного сина, переживають душевні та психологічні страждання, позбавлені можливості отримувати від нього піклування та матеріальну допомогу, що тягне за собою порушення їх нормальних життєвих зв`язків та докладання з їх боку додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом першої інстанції встановлений й причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача - втрата життєвих зв`язків позивачами з рідною людиною.

З огляду на вищезазначене суд першої інстанції правильно визнав, що відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачам.

Смерть рідної людини, це не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи.

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції в повному обсязі відповідають вимогам діючого цивільного законодавства та роз`ясненням, наданими Пленумом Верховного Суду України в п.5 Постанови «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 з подальшими змінами.

Однак, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом без урахування роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Тому, колегія суддів, приймає до уваги доводи апеляційної скарги позивачів, щодо незгоди з визначеним судом першої інстанції розміром моральної шкоди, оскільки він не відповідає засадам розумності, виваженості, справедливості та є необґрунтованим.

За таких обставин, колегія суддів, виходячи із засад розумності та справедливості, беручи до уваги конкретні обставини по справі, а саме обставини смерті сина позивачів - ОСОБА_3 , беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань позивачів, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, які назавжди втратила турботу та підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, вважає, що справедливою компенсацією перенесених позивачами моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 190 000,00 грн. на кожного із позивачів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі урахував тяжкість та глибину страждань позивачів у зв`язку із смертю рідної людини - єдиного сина, безповоротність такої втрати, що спричинило їм тяжкі моральні страждання, у зв`язку з чим вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди та збільшити розмір стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь кожного з позивачів з 125 000,00 грн. до 150 000,00 грн.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, з відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь держави, підлягає стягненню судовий збір 3000 грн. за подання позову та 4500 грн. за подання апеляційної скарги позивачами.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, ст. 374, п. 2 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2019 року змінити, збільшивширозмір моральної шкоди, стягнутої з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 з 125 000,00 гривень до 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2019 року змінити, збільшивширозмір моральної шкоди, стягнутої з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_2 з 125 000,00 гривень до 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2019 року змінити, збільшивши розмір стягнутого з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судового збору з 2500 гривень 00 копійок до 3000 (три тисячі) гривень 00 (нуль) копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» за подання апеляційної скарги позивачами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 (нуль) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повне судове рішення складено 13 листопада 2019 року.

Головуючий:

Судді: