№ провадження 2/495/972/2019
З А О Ч Н Е р і ш е н н я
14 листопада 2019 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,
за участю секретаря Іванченко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики,
Позивач 30.12.2016 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, остаточно уточнивши свої позовні вимоги 22 листопада 2019 року просить суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 суму позики у розмірі 140 000, 00 доларів США, що на час подання позову еквівалентно 3 731093, 80 грн; відсотки за користування позикою в розмірі 43 002, 93 доларів США, що на час подання позову еквівалентно 1 146 056,80 грн.; 1% від простроченої суми за кожен день прострочки в розмірі 46 200, 00 доларів США, що на час подання позову еквівалентно 1 231 260, 90 грн. за відповідним курсом долара США до української гривні на час виконання рішення суду; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6890 грн. та 275,6 грн за подання клопотання про забезпечення позову, посилаючись на те, що 26.11.2012 року між нею та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_2 для розвитку свого бізнесу прийняла від ОСОБА_1 суму позики у розмірі 140000 доларів США, що згідно курсу НБУ на той час було еквівалентно 1119020 грн.
Проте відповідач свої зобов`язання за договором на протязі року не виконувала, тож договір було продовжено до 26.11.2014 року.
Більш того, договір від 26.11.2015 року про продовження терміну дії договору позики був підписаний і чоловіком відповідача, який гарантував виконання договору позики у повному обсязі у вказаний у ньому строк.
На підставі вищевикладеного позивач і звернувся з вказаним позовом до суду.
10 січня 2017 року провадження по вказаній справі було відкрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. /л.с. 23/
10 січня 2017 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду була задоволена заява позивача про забезпечення позову по цивільній справі. /л.с. 25-26/
09 березня 2017 року заочним рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду позовні вимоги позивача були задоволені. /л.с. 42-45/
Відповідач не погоджуючись з заочним рішенням 03 вересня 2018 року надав заяву про його перегляд. /л.с. 52-56/
14 вересня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду заочне рішення було скасоване та справа призначена до підготовчого судового розгляду на 30 жовтня 2018 рік о 15.00 годину. /л.с. 70-72/
12 квітня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області підготовче провадження було закрито та справа призначена до судового розгляду по сутті.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав та просить суд їх задовольнити, про що надав заяву, на заочний розгляд справи згодний.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суду не сповістила, про що свідчить повідомлення, яке є в матеріалах справи.
Зі згоди представника позивача, про що свідчить заява представника позивача, суд Ухвалою від 14 листопада 2019 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи та ретельно перевіривши всі надані докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що дійсно 26 листопада 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у простій письмовій формі був укладений договір позики грошових коштів, відповідно до умов якого ОСОБА_2 взяла у борг у ОСОБА_1 для розвитку свого бізнесу грошові кошти у сумі 140000 доларів США.
ОСОБА_3 в свою чергу зобов`язалась повернути таку ж суму коштів та сплатити ОСОБА_1 проценти за користування грошовими коштами у розмірі 1% від отриманої суми щомісячно.
Сторони у п.5 Договору погодили, що якщо ОСОБА_2 своєчасно не поверне грошові кошти, то вона буде зобов`язана сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, тобто неповернену у строк основну суму боргу, несплачені відсотки за користування грошовими коштами та 1% від простроченої суми за кожен день прострочки.
Сторони обумовили, що повернення боргу повинно бути здійснено до 26.11.2013 року. (л.с. 5).
У своєму позові ОСОБА_1 вказує на те, що ОСОБА_2 на протязі року жодних грошових коштів не сплачувала і тому 26.11.2013 року сторони уклали договір про продовження дії договору позики від 26.11.2012 року ще на один рік, тобто до 26.11.2014 року (л.с. 6).
Надалі як вбачається з матеріалів справи, 26.11.2014 року та 26.11.2015 року між сторонами знову було укладено договір про продовження договору позики грошових коштів ще на рік. (л.с. 7,8)
Станом на час звернення з позовом до суду - 30.12.2016 року, борг у повному обсязі відповідачем повернуто не було, від повернення відповідачка ухиляється.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно із ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно ст. 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Згідно з даних НБУ, комерційний курс купівлі американського долара США до гривні станом на 28.12.2016 року становив 2665,0670 грн., а отже сума заборгованості складає - 140000 доларів США х 2665,0670 грн = 3731093,80 гривень.
Що стосується позовних вимог про стягнення процентів за користування чужими коштами суд приходить до наступного.
У відповідності до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
У сенсі розуміння ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Отже судом встановлено, що у договорі розмір процентів визначений як 12% річних, тож розрахунок буде визначений наступним чином:
У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Сторони у п.5 Договору позики грошових коштів від 26.11.2012 року вказали у разі несвоєчасного повернення боргу відповідач зобов`язана буде сплатити позивачу 1% від простроченої суми за кожен день прострочки.
В частині стягнення боргу за відповідним курсом долара США до української гривні на час виконання рішення суду позивачу слід відмовити, оскільки вони не обґрунтовані, не доведені, позивач не конкретизував яку саме суду необхідно стягнути суму боргу, з чого саме вона складається та за який період часу, що є порушенням вимог ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В зв`язку з частковою обґрунтованістю позовних вимог позивача, суд вважає також за необхідне стягнути з відповідача на її користь судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 6890 грн за подання позову та 275,6 грн за подання клопотання про забезпечення позову, оскільки вказані витрати повністю підтверджені матеріалами справи.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 524, 533, 536, 1046, 1047-1049 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 280, 281, 354 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 суму позики у розмірі 140 000, 00 доларів США, що на час подання позову еквівалентно 3 731093, 80 грн; відсотки за користування позикою в розмірі 43 002, 93 доларів США, що на час подання позову еквівалентно 1 146 056,80 грн.; 1% від простроченої суми за кожен день прострочки в розмірі 46 200, 00 доларів США, що на час подання позову еквівалентно 1 231 260, 90 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6890 грн. та 275,6 грн за подання клопотання про забезпечення позову.
В частині позовних вимог щодо стягнення боргу за відповідним курсом долара США до української гривні на час виконання рішення суду ОСОБА_1 - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складений 18 листопада 2019 року.
Суддя: