Справа № 130/2294/16-ц
Провадження № 22-ц/801/692/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сенько Л. Ю.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 рокуСправа № 130/2294/16-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Міхасішина І.В., Сопруна В.В.

Секретар: Кирилюк Л.М.

За участю: представника позивача ОСОБА_1 . - адвоката Семенюка І.В .; відповідача ОСОБА_3 і його представника - адвоката Чаленко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 січня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки,

Рішення ухвалила суддя Сенько Л.Ю.

Рішення ухвалено о 15 год 40 хв у м. Жмеринці Вінницької області

Дата складення повного тексту рішення 25 січня 2019 року,

Встановив:

5 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 6 207,17 грн. і моральної шкоди в сумі 1 190 592,00 грн., завданої внаслідок вчинення 16 лютого 2015 року кримінального правопорушення, а саме, дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 5 грудня 2016 року залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

26 листопада 2018 року ОСОБА_1 подала заяву про збільшення позовних вимог, якою просила стягнути із відповідача збільшену суму моральної шкоди в розмірі 1 206 252,00 грн., без зміни розміру матеріальної шкоди.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 січня 2019 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Семенюка Івана Васильовича і змінено прізвище позивача ОСОБА_1 на прізвище ОСОБА_1 .

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивувала наступним.

16 лютого 2015 року ОСОБА_3 , знаходячись за кермом технічно справного автомобіля «Nissan Patrol» державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_9 , вчинив на неї наїзд джерелом підвищеної небезпеки.

Матеріальну шкоду обґрунтувала чеками з аптеки про придбання ліків на загальну суму 4 066,53 грн. Від вчиненої дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений весь одяг в якому вона перебувала: куртка жіноча вартістю 600,00 грн., штани джинсові - 300,00 грн., кофта шерстяна - 300,00 грн., кофта «Гольф» - 150,00 грн., чобітки шкіряні - 950,00 грн., колготи - 80,00 грн., сумка жіноча - 160,00 грн., сорочка жіноча - 150,00 грн., бюстгальтер - 190,00 грн., труси - 50,00 грн., на загальну суму 2 930,00 грн.

Крім того, внаслідок протиправних дій відповідача їй була спричинена також моральна шкода. Згідно висновку експерта № 195 від 14 жовтня 2015 року у неї мало місце: закрита травма живота - розриви печінки, внутрішньо-черевна кровотеча; закрита тупа травма грудної клітини - переломи 4, 5, 6, 7, 8-го ребер справа та 1, 2-го ребра зліва, травматичний гемопневмоторакс; травматичний та геморагічний шок важкого ступеню; забій головного мозку легкого ступеню; скальпована рана лівої тім`яно-потиличної зони; множинні садна тулуба, кінцівок; рвана рана лівої гомілки.

16 лютого 2015 року їй проведено: операцію-дренування плевральної порожнини справа по Бюлау (протокол № 78); операцію ПХО рани в ділянці потилиці зліва (протокол № 79); під місцевою анестезією після обробки операційного поля в ділянці пупа проведено постановку пошукового катетера - виділилась кров темного кольору, пошкодження паренхіматозного органу; операція верхнєсерединна лапаратомія, ревізія черевної порожнини, ушкодження розривів печінки, санація, дренування черевної порожнини (протокол № 77).

25 лютого 2016 року під місцевою анестезією проведено пункцію плевральної порожнини справа - отримано кров.

Під місцевою анестезією проведено постановку плеврального дренажу по Бюлау в 7-му міжребер`ї справа по загальній аксілярній лінії - виділилося до 300 мл. крові.

Дані тілесні ушкодження відносяться до важких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх заподіяння.

Згідно висновку експерта за результатами проведення психологічного дослідження від 5 вересня 2016 року № 945/16-21, ситуація, яка склалася в житті ОСОБА_1 є для неї значним стресогенним фактором, який призвів до стійкої дестабілізації внутрішнього стану з проявами психологічно руйнівних почуттів і до проявів гострого емоційного стресу; набув «руйнівного» характеру на психологічному, фізичному та соціальному рівнях; викликав негативну динаміку рис характеру у вигляді підвладності психотравмуючими почуттями безпорадності, гніву, зневаги; обумовив стійке внутрішнє напруження з приводу порушення відчуття впевненості, стабільності у житті. Шляхом обману та зловживання довірою 16 лютого 2015 року з боку осіб, яким вона повністю довіряла, знищено її спокій, нормальне життя, від болю не може спати, не може обходити себе належним чином, не може фізично працювати, як працювала раніше, їй стало важно жити, соромно перед своїми рідними та знайомими за такий стан здоров`я; такі муки і страждання вимушена постійно терпіти.

Згідно висновку експерта за результатами проведення психологічного дослідження № 945/16-21 від 5 вересня 2016 року дорожньо-транспортна пригода та її наслідки, що досліджуються за справою, є психотравмувальною для неї. Їй завдана моральна шкода, орієнтовний розмір грошової компенсації за завдані страждання у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою від отриманих травм становить 864 мінімальних заробітних плат.

У грошову виразі їй спричинена моральна шкода в сумі 1 190 592,00 грн.

Тому, вона просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в загальній сумі 6 207,17 грн. (4 066,53 + 2 930,00) і моральну шкоду в сумі 1 190 592,00 грн. та понесені нею судові витрати.

Після проведення судової психологічної експертизи 20 вересня 2018 року, позивач 26 листопада 2018 року подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у тому ж розмірі - 6 207,17 грн. і моральну шкоду у збільшеному розмірі з урахуванням висновку експерта в сумі - 1 206 252,00 грн. та судові витрати.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 січня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 3 955,00 грн. і моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн. та судові витрати на загальну суму 10 718,40 грн.

В решті позовних вимог у задоволенні відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду повністю і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному об`ємі. Судові витрати віднести на рахунок відповідача.

Зазначила, що з рішенням суду не погоджується і вважає його незаконним, упередженим і таким, що винесене з порушенням матеріального і процесуального права, зокрема: судом при винесенні рішення не вірно надана правова оцінка даним безспірним письмовим доводам в порушення матеріального права, передбачених статтями 23, 1166, 1167, частиною 2 статті 1187 ЦК України та п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами). Судом не вірно надана правова оцінка даним безспірним письмовим доказам в порушення процесуального права, що передбачено пунктом 2 частини 2 статті 76 ЦПК України. Суд неправильно оцінив такі письмові докази як: висновок експерта № 195 від 14 жовтня 2015 року і висновок експерта від 29 вересня 2018 року № 8183/17-61 за результатами проведення судової психологічної експертизи.

Відповідач рішення суду не оскаржив.

У визначений судом термін відповідач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що рішення суду вважає справедливим і законним та прийнятим з дотриманням норм процесуального і матеріального права; апеляційна скарга є безпідставною, мотиви оскарження є надуманими, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Відповідач і його представник заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просять її відхилити і залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи і кримінального провадження № 1-кп/130/75/2016 (справа № 130/280/16-к) відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за таких підстав.

Судом встановлено, що 16 лютого 2015 року о 13.00 год. ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Nissan Patrol» державний номерний знак НОМЕР_3 , з дозволу власника автомобіля ОСОБА_9 , знаходячись на відрізку дороги в напрямку с. Слобода-Носківецька Жмеринського району Вінницької області, розпочав рух автомобіля заднім ходом, не переконавшись, що позаду немає пішоходів або інших перешкод, чим грубо порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху в Україні, яким застережено, що під час руху транспортним засобом заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху; для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутись за допомогою до інших осіб, в результаті чого здійснив наїзд на ОСОБА_1 , яка в той час знаходилася позаду автомобіля.

Згідно висновку експерта № 195 від 14 жовтня 2015 року додаткової судово-медичної експертизи у ОСОБА_1 мало місце: закрита травма живота - розриви печінки, внутрішньо-черевна кровотеча; закрита тупа травма грудної клітини - переломи 4, 5, 6, 7, 8-го ребер справа та 1, 2-го ребра зліва, травматичний гемопневмоторакс; травматичний та геморагічний шок важкого ступеню; забій головного мозку легкого ступеню; скальпована рана лівої тім`яно-потиличної зони; множинні садна тулуба, кінцівок; рвана рана лівої гомілки.

Вказані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), більш ймовірно при стисканні тіла (наїзді), що не протирічить матеріалам кримінального провадження та по давності утворення можуть відповідати строку, вказаному у постанові про призначення експертизи 16 лютого 2015 року.

Закрита травма живота у вигляді розривів печінки, кровотечі в черевну порожнину, закрита травма грудної клітини - переломи ребер справа з 4 по 8-ме та 1, 2-го ребра зліва, травматичний та геморагічний шок важкого ступеню належать до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя під час їх заподіяння.

Забій головного мозку легкого ступеню, скальпована рана лівої тім`яно-потиличної зони, рвана рана лівої гомілки та множинні садна тулуба і кінцівок за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, або незначну стійку втрату загальної працездатності (том 1 а. с. цивільної 141-146; а. с. 189-191 кримінального провадження).

Вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 червня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним і призначено йому покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді 5 років розбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. Відповідно до вимог статті 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного основного виду покарання з випробуванням, якщо він протягом 3-х років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Речові докази: жіночі черевики чорного кольору з нашаруванням бруду, кофту бузкового кольору з плямами бурого кольору, джинси синього кольору з коричневим ременем з нашаруванням бруду та плям бурого кольору, пальто матерчате чорного кольору з нашаруванням бруду та плямами бурого кольору, панчохи чорного кольору, плавки чорного кольору, бюстгальтер червоного кольору, шкарпетки червоного кольору підлягають поверненню потерпілій ОСОБА_1 (том 1 а. с. цивільної 12-17; у матеріалах кримінального провадження а. с. 216-221).

Вирок суду набрав законної сили 18 липня 2016 року, згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, виданого Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області 19 липня 2016 року, яке міститься на аркуші 228 кримінального провадження.

Згідно повідомлення Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області № 195 від 4 лютого 2019 року речові докази, а саме належні ОСОБА_1 речі повернуті їй під розписку 2 грудня 2016 року, копія якої направлена на адресу суду за вих. № 15933/212/03-2016 від 7 грудня 2016 року. До повідомлення додана заява написана ОСОБА_1 , адресована слідчому Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Андронюку Д.К., із якої вбачається, що ОСОБА_1 отримала належні їй речі одягу в повному обсязі. У заяві зазначена її дата - 2 грудня 2016 року та підпис - ОСОБА_1 (а. с. 234-235 кримінального провадження).

Із виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 , виданої лікарем ОСОБА_11 Комунальної установи «Жмеринська центральна районна лікарня» вбачається, що ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з 16 лютого 2015 року по 2 березня 2015 року із діагнозом: закрита травма живота, множинні розриви печінки, внутрішньочеревна кровотеча, перелом ребер справа, забій головного мозку і їй було призначено лікування лікарськими препаратами: гелофузін 5 фл., трисоль 4 фл., NaCL 30 фл., L-лізін 5 ампул, амінокапронова кислота 4 фл., гліятон 5 амп., аспаркам 5, глюкоза 20 фл., рефортан 3 фл., гемодез 4 фл., маніт 2 фл., метрагіл 8 фл., цефтріаксон 8 фл., цефаксон 4 фл., орзол 8 фл., гатіфлоксацин 4 фл. на загальну суму 4 8012,85 грн. (том 1 а. с. 154-155).

Згідно висновку експерта за результатами проведення психологічного дослідження № 945/16-21 від 5 вересня 2016 року дорожньо-транспортна пригода та її наслідки, що досліджуються за справою, є психотравмувальною для ОСОБА_1 . ОСОБА_1 завдана моральна шкода, орієнтовний розмір грошової компенсації за завдані страждання у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою від отриманих травм становить 864 мінімальних заробітних плат (том 1 а. с. 19-23).

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи № 8183/17-61 від 20 вересня 2018 року дорожньо-транспортна пригода та її наслідки, що досліджуються за справою, є психотравмуючими для ОСОБА_1 . ОСОБА_1 завдана моральна шкода. Орієнтовний еквівалент грошової компенсації за спричинені страждання (моральну шкоду) у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою від отриманих травм ОСОБА_1 з урахуванням психологічних коефіцієнтів у літерному позначенні складатиме 324 мінімальних заробітних плат, установлених на момент розгляду справи судом (том 1 а. с. 244-250).

За правилами частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вироком Жмеринського міськрайонного суду від 16 червня 2016 року, який набрав чинності 18 липня 2016 року, встановлено, що винні дії вчинив саме відповідач по справі ОСОБА_3 , від яких настали саме такі наслідки, як отримання позивачем тяжких тілесних ушкоджень, у зв`язку із чим позивач змушена була лікуватися, витративши на лікування певну суму грошових коштів, та їй спричинена моральна шкода саме винними діями відповідача.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За правилами частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Володілець джерела підвищеної небезпеки несе відповідальність за шкоду, яка є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини володільця джерела підвищеної небезпеки у її заподіянні. На володільця підвищеної небезпеки не може бути покладено обов`язок з відшкодування такої шкоди лише в разі, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 6 постанови "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" № 4 від 1 березня 2013 року особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Позивач документально підтвердила понесені витрати отриманого нею лікування на суму 4 801,85 гр., підтвердивши це випискою із медичної карти хворого, із якої вбачається з яким діагнозом позивач перебувала на стаціонарному лікуванні у лікарні, які їй ліки були призначені, в якій кількості та вартість таких призначених лікарем ліків (том 1 а. с. 154-155).

Надані позивачем чеки (том 1 а. с. 5-10, 166-169), записки (том 1 а. с. 156-163) не є доказами, у тому числі письмовими, оскільки вони є нечитаємими і не відповідають вимогам статей 77-80 ЦПК України, оскільки придбання таких ліків не підтверджено відповідними призначеннями лікарів.

Чеки на аркуші справи 170 у томі 1 свідчать про придбане пальне, а не призначені лікарем ліки.

Таким чином позовні вимоги позивача про стягнення понесених нею витрат на лікування підлягають до задоволення в сумі 4 801,85 грн.

Вимоги позивача про стягнення на її користь матеріальної шкоди, яка спричинена їй пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди одягу до задоволення не підлягають, оскільки пошкоджені її речі: жіночі черевики чорного кольору, кофту бузкового кольору, джинси синього кольору з коричневим ременем, пальто матерчате чорного кольору, панчохи чорного кольору, плавки чорного кольору, бюстгальтер червоного кольору, шкарпетки червоного кольору визнані речовими доказами по кримінальному провадженню. Згідно із вироком вони підлягають поверненню потерпілій ОСОБА_1 і отримані нею 2 грудня 2016 року, згідно поданої нею заяви (том 1 а. с. цивільної 12-17; у матеріалах кримінального провадження а. с. 216-221, 235).

Доказів того, що ці речі прийшли в непридатний для використання стан чи про стан їх пошкодження та про вартість позивач, як того вимагають статті 12, 13, 76-81 ЦПК України, не зазначила у своєму позові та суду не надала, у тому числі не зазначила у позові і не надала доказів щодо таких речей як кофта «гольф», сорочка жіноча і сумка жіноча.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167, ч. 2 ст. 1187 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, покладається на особу, яка її завдала, за наявності її вини. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у пункті 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

По справі достовірно встановлено, що позивачу ОСОБА_1 винними діями відповідача ОСОБА_3 спричинена моральна шкода. Факт спричинення моральної шкоди підтверджений усними та письмовими по справі доказами, а саме: усними поясненнями позивача і відповідача, вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 червня 2016 року, який набрав законної сили 18 липня 2016 року, висновком експерта № 195 від 2 жовтня 2015 року додаткової судово-медичної експертизи, які свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді пошкоджень великої кількості органів тіла і по ступеню тяжкості більшість із яких відноситься до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя під час їх заподіяння, та іншими матеріалами справи, висновком експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи № 8183/17-61 від 20 вересня 2018 року (том 1 а. с. 244-250).

Одним із доказів, що підтверджує розмір моральної шкоди, позивач у своїй заяві про збільшення позовних вимог (том 2 а. с. 17-21) зазначила висновок експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи № 8183/17-61 від 20 вересня 2018 року (том 1 а. с. 244-250).

Судовий експерт визначив орієнтовний еквівалент грошової компенсації за спричинені страждання (моральну шкоду) у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою від отриманих травм ОСОБА_1 у вигляді 324-х мінімальних заробітних плат, встановлених на момент розгляду справи судом.

Згідно вимог статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 ЦПК України. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

При визначенні розміру моральної шкоди спричиненої позивачу судом враховується характер правопорушення і неправомірність дій відповідача, тяжкість отриманих позивачем травм і обставин їх отримання, глибина і тривалість фізичних та душевних страждань позивача, яка пережила психотравмуючу ситуацію, що вплинула на її звичайний спосіб життя, переживший нею страх, стрес, фізичний біль, що потребувало додаткових зусиль для відновлення її стану як фізичного так і психологічного.

При цьому суд оцінює висновок експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи № 8183/17-61 від 20 вересня 2018 року у сукупності з іншими доказами по справі.

Так, дійсно ОСОБА_1 спричинена велика моральна шкода, розмір якої відповідає розміру, запропонованому судовим експертом у вигляді 324-х мінімальних заробітних плат.

Проте, слід врахувати всі обставини отримання позивачем такої моральної шкоди, у тому числі і безспірно винну поведінку відповідача і те, що вчинений ним злочин є необережним злочином, а також і необережну та не зовсім правильну поведінку самої потерпілої - позивача ОСОБА_1 , яка стала наслідком отриманих нею тілесних ушкоджень.

Тому, з урахуванням всіх обставин отримання потерпілою тілесних ушкоджень, у тому числі поведінки і винної особи і потерпілої особи, що внаслідок винних дій відповідача позивачу було спричинено тілесні ушкодження, від яких вона знаходилася тривалий час на стаціонарному лікуванні, а потім - на амбулаторному лікуванні, перенесла біль та певні моральні страждання, на час лікування втратила звичний спосіб життя; з урахуванням того, що судовим експертом визначено орієнтовний розмір моральної шкоди, а також з урахуванням принципу розумності й справедливості, суд вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу спричинену ним моральну шкоду у розмірі 200 000,00 грн.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення, у зв`язку з чим її апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами ч. 4 і 6 ст.139 ЦПК України суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до пункту 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Відповідно до пункту «в» частини першої статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Як свідчать матеріали справи при поданні до суду позовної заяви позивач надала доказ - висновок експерта за результатами проведення психологічного дослідження № 945/16-21 від 5 вересня 2016 року, акт здачі-приймання висновку судового експерта та оплачений рахунок № 2589 від 8 квітня 2016 року на суму 4 766,40 грн. (том 1 а. с. 19-23, 24, 11).

В ході розгляду справи позивач сплатила за призначену судом судову психологічну експертизу № 8183/17-61 від 20 вересня 2018 року, про що свідчить рахунок № 11966 від 12 грудня 2017 року на суму 5 952,00 грн. (том 2 а. с. 15).

Таким чином, враховуючи те, що апеляційний суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 судові витрати підлягають до стягнення на її користь з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, суд,

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 січня 2019 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_4 ), жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_5 ) жительки АДРЕСА_2 матеріальну шкоду в сумі 4 801,85 грн. (чотири тисячі вісімсот одна грн. 85 коп.), моральну шкоду в сумі 200 000,00 грн. (двісті тисяч грн.) і судові витрати в сумі 4 042,35 грн. (чотири тисячі сорок дві грн. тридцять п`ять коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ.В. Матківська
СуддіІ.В. Міхасішин
В.В. Сопрун

Повний текст судового рішення складено 11 травня 2019 року