ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7107/19 Справа № 177/1061/17 Суддя у 1-й інстанції - Строгова Г. Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони справи:

позивач- ОСОБА_1 »,

відповідач-Управління освіти, молоді та спорту Криворізької районної державної адміністрації,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу представника відповідача Управління освіти, молоді та спорту Криворізької районної державної адміністрації - Мотуза Олександра Володимировичана рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2019 року, яке ухвалено суддею Строговою Г.Г. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, та повний текст судового рішення складено 10 травня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління освіти, культури, молоді та спорту Криворізької районної державної адміністрації, третя особа виконуючий обов`язки директора КЗ «Новопільський навчально-виховний комплекс (загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-ДНЗ)» Криворізької районної ради Денисенко О.В., про визнання недійсним оспорюваного контракту, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі за час вимушеного прогулу, який уточнювала.

Просила суд:

- визнати трудовий контракт №54 від 08.02.2017 з керівником комунального закладу освіти району, укладеного між відділом освіти Криворізької райдержадміністрації, в особі начальника Литвиненко Н.О. та ОСОБА_1 , недійсним;

- визнати наказ начальника відділу освіти Криворізької районної державної адміністрації від 12 червня 2017 року №81-к/тр «Про звільнення ОСОБА_1 », наказ виконуючого обов`язки начальника відділу освіти Криворізької районної державної адміністрації від 13 жовтня 2017 року №209/1-к/тр «Про скасування та внесення змін до наказів», недійсними;

- поновити ОСОБА_1 на посаді директора Комунального закладу «Новопільський навчально-виховний комплекс (загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Криворізької районної ради з 12 червня 2017 року;

- стягнути з Управління освіти, культури, молоди та спорту Криворізької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу та витрати по сплаті судового збору;

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона 01.09.2009 була призначена на посаду директора Новопільської середньої загальноосвітньої школи в порядку переведення на умовах трудового договору з невизначеним строком.

Наказом відділу освіти від 10.10.2012 №252 Новопільська середня загальноосвітня школа реорганізована в КЗ «Новопільський навчально-виховний комплекс (загальноосвітній навчальний заклад І-ПІ ступенів - дошкільний навчальний заклад») (далі - КЗ «Новопільський НВК»),

01.06.2013 між позивачкою та відділом освіти Криворізької райдержадміністрації був укладений трудовий контракт №12, яким ОСОБА_1 була призначена на посаду директора КЗ «Новопільський НВК» на період з 01.06.2013 по 31.05.2016 .

З 01 червня 2016 року, після закінчення строку дії трудового контракту, ОСОБА_1 продовжувала працювати на посаді директора. Роботодавець не припинив трудових відносин, не видав наказ про її звільнення, позивач також бажала продовження працювати на займаній посаді.

У період з 01.06.2016 безпосередньо виконувала свої обов`язки, з 01.07.2016 по 09.08.2016 знаходилась в соціальній відпустці як одинока мати, яка працює та виховує дитину без батька, з 10.08.2016 по 07.02.2017 - у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку.

02.02.2017 ОСОБА_1 письмово повідомила відповідача про намір з 08 лютого 2017 приступити до виконання посадових обов`язків директора після закінчення відпустки по догляду за дитиною.

У відповідь на цю заяву відповідачем було видано наказ №17-к/тр від 08.02.2017 іншого змісту, а саме: про призначення позивача на посаду директора КЗ «Новопільський НВК» на умовах трудового контракту терміном з 08.02.2017 по 12.06.2017 , який ОСОБА_1 не укладала, із заявою про надання згоди на зміну умов праці до відповідача не зверталась, до категорії працівників, для яких контрактна форма трудового договору є обов`язковою, не відноситься.

Із змістом трудового контракту №54 позивача було ознайомлено 09 березня 2017 року. Позивачка категорично заперечувала проти укладання контракту та його умов, але їй було роз`яснено, що у разі відмови підписати контракт вона підлягає звільненню. ОСОБА_1 , усвідомлюючи відповідальність за свою малолітню дитину, яку виховує без батька, та загрозу залишитися без засобів для існування, була вимушена підписати контракт на невигідних для неї умовах. Одночасно позивачка попередила представників роботодавця про намір оскаржити укладений контракт у судовому порядку як незаконний, що і було нею зроблено 07 червня 2018 року.

31.08.2017, під час знаходження у щорічній відпустці, яка їй була надана за наказом №82-к/тм від 11.05.2017 з 01 червня 2017 року по 03 вересня 2017 року, ОСОБА_1 була ознайомлена відповідачем з наказом начальника відділу освіти від 12 червня 2017 року №81-к/тр про своє звільнення з 12 червня 2017 року в порядку переведення на посаду вчителя української мови і літератури КЗ «Новопільський НВК» у зв`язку із закінченням терміну дії трудового контракту, п.2 ст.36 КЗпП України.

Але, трудові відносини фактично не були припинені. Після закінчення терміну щорічної відпустки, наказом від 17 серпня 2017 року №139-к/тм, позивачці на період з 04 вересня 2017 року по 13 вересня 2017 року була надана соціальна відпустка, як одинокій матері, яка працює та виховує дитину без батька. 14 вересня ОСОБА_1 повернулась до виконання обов`язків та працювала по 18 вересня 2017 року.

18 вересня 2017 року її було ознайомлено з наказом від 14.09.2017 року №176-к/тр «Про скасування та внесення змін до наказів», за яким внесено зміни до наказу від 12.06.2017 року №81- к/тр «Про звільнення ОСОБА_1 » та скасовано наказ від 17 серпня 2017 року №139-к/тм «Про надання відпустки», який позивачкою вже був реалізований. У проханні продовжити працювати на посаді директора було відмовлено.

У вересні 2018 року позивачці стало відомо про те, що всупереч до рішення районної ради від 22.02.2013 №342-ХІХ/VІ «Про затвердження Положенню про порядок призначення на посаду та звільнення з посад керівників комунальних підприємств, установ, організацій, закладів, які перебувають у спільній власності територіальних громад сіл, селища Криворізького району», подання начальника відділу освіти на ім`я голови Криворізької районної ради про погодження звільнення директора КЗ «Новопільський НВК» ОСОБА_1 до районної ради не надходило, рішення сесії про затвердження розпорядження про її звільнення не приймалось.

У грудні 2018 року Криворізька районна рада надала ОСОБА_1 документи на підтвердження того, що виключне право підписувати контракти та додаткові угоди до них з керівниками комунальних закладів належить голові районної ради, інших рішень стосовно цього питання не приймалось.

Також, у грудні 2018 року ОСОБА_1 дізналась про те, що юридичне оформлення розірвання трудового договору з нею фактично відбулось за наказом в.о. начальника відділу освіти Харчук Н.Ю. від 13 жовтня 2017 року №209/1-кт/р «Про скасування та внесення змін до наказів», яким змінено причину звільнення, викладену у наказі про звільнення ОСОБА_1 від 12 червня 2017 року №81-к/тр, з «звільнити в порядку переведення на посаду вчителя української мови даного закладу освіти з 12.06.2017 у зв`язку із закінченням терміну дії трудового контракту, п.2 ст.36 КЗпП України» на «звільнити у зв`язку із закінченням терміну дії трудового контракту, п.2 ст.36 КЗпП України, виплатити компенсацію за невикористану щорічну тарифну відпустку та додаткову відпустку, згідно Колективного договору, у кількості 80 календарних днів».

Із зазначеним наказом ОСОБА_1 не ознайомлена до теперішнього часу.

За таких обставин трудовий контракт №54 від 08.02.2017 між відділом освіти Криворізької райдержадміністрації, в особі начальника Литвиненко Н.О. та ОСОБА_1 укладено в порушення діючого трудового законодавства, Закону України «Про освіту» та Положення, а тому є недійсним.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління освіти, культури, молоді та спорту Криворізької районної державної адміністрації, третя особа виконуючий обов`язки директора КЗ «Новопільський навчально-виховний комплекс (загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-ДНЗ)» Криворізької районної ради Денисенко О.В., про визнання недійсним оспорюваного контракту, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі за час вимушеного прогулу, задоволені частково.

Визнано пункт 6.1. трудового контракту №54 від 08.02.2017 з керівником комунального закладу освіти району, укладеного між відділом освіти Криворізької райдержадміністрації, в особі начальника Литвиненко Н.О. та ОСОБА_1 , недійсним.

Визнано наказ начальника відділу освіти Криворізької районної державної адміністрації від 12 червня 2017 року №81-к/тр «Про звільнення ОСОБА_1 », наказ виконуючого обов`язки начальника відділу освіти Криворізької районної державної адміністрації від 13 жовтня 2017 року №209/1-к/тр «Про скасування та внесення змін до наказів», недійсними.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Комунального закладу «Новопільський навчально-виховний комплекс (загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Криворізької районної ради з 12 червня 2017 року.

Стягнуто з Управління освіти, культури, молоди та спорту Криворізької районної державної адміністрації (ідентифікаційний код за , юридична адреса: 53020, Дніпропетровська область, Криворізький район, село Лозуватка, вулиця Миру, будинок 1) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка зареєстрована та мешкає: АДРЕСА_1 ) заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу в розмірі 218 751 (двісті вісімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят одна) гривень 49 копійок.

Стягнуто з Управління освіти, культури, молоди та спорту Криворізької районної державної адміністрації (Ідентифікаційний код за , юридична адреса: 53020, Дніпропетровська область, Криворізький район, село Лозуватка, вулиця Миру, будинок 1) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка зареєстрована та мешкає: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 та стягнення заробітної плати за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, представник відповідача Мотуз О.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, незаконність судового рішення, ставить питання про його скасування та ухвалення нового про відмову ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог у повному обсязі.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, представник відповідача наголошує на тому, що трудовий контракт №54 від 08.02.2017 між сторонами було укладено з повним розумінням його змісту без наявності чинників, які можуть у майбутньому обумовити його недійсність, що він не суперечить актам цивільного законодавства та відповідає волевиявленню сторін, тому немає підстав для визнання цього контракту недійсним. Апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність визнання недійсним трудового контракту в частині визначення строків. Мотуз О.В. стверджує, що позивачка була обізнана про зміст трудового контракту з моменту його укладення 08 лютого 2017 року, оскільки 09 березня 2017 року після ознайомлення з контрактом, остання його підписала. Апелянт вказує на порушення позивачкою строків звернення до суду з вимогою про визнання недійсним п.6.1 трудового контракту, посилаючись на те, що саме 08 лютого 2017 року є датою, коли позивачка повинна була дізнатись і дізналась про умови контракту, якби ОСОБА_1 не погоджувала 08 лютого 2017 року строк контракту, вона б відмовилась його підписати 09 березня 2017 року.

Окрім того, представник відповідача вважає, що вимоги про скасування наказу №81-к/тр від 12 червня 2017 року та про поновлення на роботі, також пред`явлені позивачкою з порушенням строків для звернення до суду, встановлених законом, оскільки з позовом до суду про поновлення на роботі ОСОБА_1 звернулася лише 07 вересня 2017 року, посилавшись на те, що з приказом про звільнення була ознайомлена лише 31 серпня 2017 року. Зазначає що після винесення приказу про звільнення, відповідач на вказану в контракті адресу надіслав копію наказу позивачці, однак лист було повернуто відправнику з підстав не проживання ОСОБА_1 за вказаною у контракті адресою, тому вважає, що відповідач дотримався процедури звільнення (переведення) позивача і повідомив ОСОБА_1 у загальнодоступний спосіб, однак позивачка зі свого боку здійснила явне зволікання, у зв`язку із чим порушила строки звернення до суду з вимогою про поновлення на роботі. Представник відповідача вказує, що з вимогою про скасування наказу №81-к/тр від 12 червня 2017 року позивачка звернулася 15 вересня 2018 року, тобто після спливу більше одного року з того моменту, як дізналася про його зміст. Апелянт зазначає, що поновлення на роботі у даному випадку є неможливим без визнання недійсним вказаного наказу, оскільки наказом не лиши припиняються трудові відносили позивача за посадою керівника, а й позивач призначається на посаду вчителя. Вказує, що позивачкою не порушувалось питання про поновлення пропущених процесуальних строків і судом це питання не вирішувалося. Представник відповідача вважає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тій обставині, що трудовий контракт відповідає вимогам чинного законодавства, що позивачку було звільнено з дотриманням вимог закону, а також те, що ОСОБА_1 пропустила без поважних причин строки звернення до суду, у зв`язку із чим суд дійшов помилкового висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, позивач ОСОБА_1 , просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, залишивши рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд першої інстанції у повному обсязі зясував права та обов`язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін, надавши їм належну правову оцінку, розглянув справу в межах позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи і судом встановлено, що відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_2 (Том № 1 а.с.199-202), ОСОБА_1 , 01.09.2009 була призначена на посаду директора Новопільської середньої загальноосвітньої школи на підставі наказу № 93-к від 28.08.2009 (Том № 1 а.с. 122) в порядку переведення на умовах трудового договору з невизначеним строком.

01.06.2013 між позивачкою та відділом освіти Криворізької райдержадміністрації був укладений трудовий контракт №12, яким ОСОБА_1 була призначена на посаду директора КЗ «Новопільський НВК» на період з 01.06.2013 по 31.05.2016 (Том № 1 а.с.123-126).

Рішенням Криворізькою РДА від 30.05.2016 було погоджено призначення ОСОБА_1 , як керівника КЗ Новопільський НВК (Том № 1 а.с. 87-88).

Наказом від 01.06.2016 №71/1-к/тм (Том № 1 а.с127) з 03 червня 2016 року, призначено ОСОБА_5 виконувати обов`язки директора Новопільської НВК, у зв`язку зі службовим розслідуванням стосовно директора ОСОБА_1 , та її відсторонення від виконання повноважень за посадою, тобто після закінчення строку дії трудового контракту, ОСОБА_1 продовжувала працювати на посаді директора. Роботодавець не припинив трудових відносин, не видав наказ про її звільнення.

З 01.07.2016 по 09.08.2016 ОСОБА_1 знаходилась в соціальній відпустці як одинока мати, яка працює та виховує дитину без батька, про що свідчить копія наказу №89-к/тм від 01.07.2016 (Том №1 а.с.129).

З 10.08.2016 по 07.02.2017 ОСОБА_1 , як директору Новопільського НВК, надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку (Том № 1 а.с.130).

Відповідно до наказу №17-к/тр від 08.02.2017 (Том № 1 а.с.150), ОСОБА_1 призначено на посаду директора КЗ «Новопільський НВК» на умовах трудового контракту № 54 від 08.02.2017 (Том № 1 а.с.6-9), терміном з 08.02.2017 по 12.06.2017.

Із змістом трудового контракту №54 від 08.02.2017, позивача було ознайомлено 09 березня 2017 року, про що свідчить її підпис (Том № 1 а.с. 9).

31.08.2017, під час знаходження у щорічній відпустці, яка їй була надана за наказом № 82-к/тм від 11.05.2017 (Том № 1 а.с.28), з 01 червня 2017 року по 03 вересня 2017 року, ОСОБА_1 була ознайомлена з наказом начальника відділу освіти від 12 червня 2017 року №81-к/тр про своє звільнення з 12 червня 2017 року в порядку переведення на посаду вчителя української мови і літератури КЗ «Новопільський НВК» у зв`язку із закінченням терміну дії трудового контракту, п.2 ст.36 КЗпП України (Том № 1 а.с.27).

Після закінчення терміну щорічної відпустки, наказом від 17 серпня 2017 року №139-к/тм (Том № 1 а.с.29), позивачці, вже як вчителю української мови, на період з 04 вересня 2017 року по 13 вересня 2017 року була надана соціальна відпустка, як одинокій матері, яка працює та виховує дитину без батька. 14 вересня ОСОБА_1 повернулась до виконання обов`язків та працювала по 18 вересня 2017 року.

18 вересня 2017 року позивача було ознайомлено з наказом від 14.09.2017 року №176-к/тр «Про скасування та внесення змін до наказів», за яким внесено зміни до наказу від 12.06.2017 №81- к/тр «Про звільнення ОСОБА_1 » та скасовано наказ від 17 серпня 2017 року №139-к/тм «Про надання відпустки», який позивачкою вже був реалізований, із зазначеним наказом позивач не погодилася, про що зробила відповідний запис (Том № 1 а.с. 85).

Відповідно до листа Криворізької РДА від 28.12.2018 (Том № 2 а.с.3), подання начальника відділу освіти на ім`я голови Криворізької районної ради про погодження звільнення директора КЗ «Новопільський НВК» ОСОБА_1 до районної ради не надходило, рішення сесії про затвердження розпорядження про її звільнення не приймалось.

Крім того, в матеріалах справи наявний наказ в.о. начальника відділу освіти Харчук Н.Ю. від 13 жовтня 2017 року №209/1-кт/р «Про скасування та внесення змін до наказів», яким змінено причину звільнення, викладену у наказі про звільнення ОСОБА_1 від 12 червня 2017 року №81-к/тр, з «звільнити в порядку переведення на посаду вчителя української мови даного закладу освіти з 12.06.2017 у зв`язку із закінченням терміну дії трудового контракту, п.2 ст.36 КЗпП України» на «звільнити у зв`язку із закінченням терміну дії трудового контракту, п.2 ст.36 КЗпП України, виплатити компенсацію за невикористану щорічну тарифну відпустку та додаткову відпустку, згідно Колективного договору, у кількості 80 календарних днів», який за змістом аналогічний наказу № 176-к/тр від 14.09.2017.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд виходив з того, що у зв`язку із невигідними умовами трудового контракту, позивачку, незаконно та не обґрунтовано звільнено з займаної посади, тому позивачка підлягає поновленню на посаді на посаді директора Комунального закладу «Новопільський навчально-виховний комплекс (загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Криворізької районної ради з 12 червня 2017 року, крім того з Управління освіти, культури, молоди та спорту Криворізької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу в розмірі 218 751 гривень 49 копійок.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції та не може погодитись із доводами представника відповідача, викладеними в апеляційній скарзі через їх необґрунтованість, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.3 ст.21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору" від 19 березня 1994 року №170 передбачено, що контрактна форма трудового договору застосовується до працівників про прийняття на роботу, лише у випадках, прямо передбачених законами.

Цією ж постановою КМУ затверджено Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, згідно з п.3 і п.9 якого прийняття на роботу працівників шляхом укладання з ними контракту власником або уповноваженим ним органом, громадянином може здійснюватись у випадках, прямо передбачених законами.

Контракт набуває чинності з моменту його підписання або з дати, визначеної сторонами у контракті, і може бути змінений за згодою сторін, складеною у письмовій формі. Контракт є підставою для видання наказу (розпорядження) про прийняття (найняття) працівника на роботу з дня, встановленого у контракті за угодою сторін.

Порядок призначення на посаду директорів загальноосвітніх навчальних закладів та позашкільних навчально-виховних закладів, які є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ Криворізького району визначений розділом ІХ Положення про порядок призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ, організацій, закладів, що належать до спільної власності сіл, селищ Криворізького району в новій редакції, затвердженого рішенням Криворізької районної ради від 22.02.2013 № 342-ХІХ/VІ, за змінами, внесеними рішенням Криворізької районної ради від 23.03.2016 № 76-ІV/VІІ (а.с.90-95).

Згідно із п. 9.1 Розділу ІХ Положення керівник загальноосвітнього навчального закладу та позашкільного навчально-виховного закладу, що перебувають у спільній власності територіальних громад сіл, селищ Криворізького району, призначається на посаду відділом освіти районної Державної адміністрації, за попереднім погодженням з Криворізькою районною Державною адміністрацією та Криворізькою районною радою.

Пункт 9.5. розділу IX Положення, регулює питання щодо погодження звільнення з посади директорів загальноосвітніх навчальних закладів та позашкільних навчально-виховних закладів.

У пункті 4.1. розділу IV Положення зазначено: «відповідно до Кодексу законів про працю України, інших законодавчих актів, контракт з керівником укладається у письмовій формі на термін від одного до п`яти років».

Виходячи зі змісту пункту 4.2. розділу IV Положення дія контракту починається з дати, визначеної у прийнятому районною радою рішенні про призначення особи на посаду керівника, з урахуванням випробувального терміну (якщо такий термін передбачений рішенням районної ради). В разі відсутності визначеної дати призначення керівника на посаду, такою датою вважається день, наступний за днем прийняття рішення.

Так, судом встановлено, що рішенням сесії Криворізької районної ради від 30.05.2016 |№91-VI/VII «Про погодження призначення керівників комунальних закладів системи освіти Криворізького району» погоджено призначення ОСОБА_1 на посаду директора КЗ «Новопільський НВК» та рекомендовано відділу освіти Криворізької райдержадміністрації переукласти контракти з керівниками комунальних закладів системи освіти Криворізького району (Том №1 а.с. 87-88).

Відділом освіти Криворізької райдержадміністрації в особі начальника Литвиненко Н.О. було укладено з позивачкою ОСОБА_1 контракт № 54 від 08.02.2017, терміном дії з 08.02.2017 по 12.06.2017.

Судом встановлено, що, цим Контрактом передбачалися невигідні для керівника комунального закладу освіти умови, а саме, тимчасовий характер трудових відносин, який не відповідає вимогам п.4.1. розділу IV Положення.

Суд також встановив, що відповідно до пункту 4.5. розділу IV Положення останнім днем роботи керівника (закінчення строку дії контракту) був день 12 червня 2017 року, однак в порушення вимог закону начальник відділу освіти Криворізької райдержадміністрації Литвиненко Н.О. винесла в цей день приказ №81-к/тр «Про звільнення ОСОБА_1 » з 12.06.2017 з посади директора КЗ «Новопільський НВК» в порядку переведення на посаду вчителя української мови даного закладу освіти.

В силу вимог статті 32 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) переведення на іншу посаду, ініційоване роботодавцем, передбачає згоду працівника на таке переведення, однак, як встановив суд першої інстанції позивачка не давала такої згоди на її переведення на посаду вчителя української мови даного закладу освіти, а з наказом № 81-к/тр від 12.06.2017 її було ознайомлено лише 31.08.2017.

Також, як встановлено судом, наказом начальника відділу освіти Криворізької рай держадміністрації Литвиненко Н.О. від 14.09.2017 №176-к/тр «Про скасування та внесення змін до наказів» та аналогічним за змістом наказом виконуючої обов`язки начальника відділу освіти Криворізької райдержадміністрації Харчук Н.Ю. від 13.10.2017 №209/1-к/тр «Про скасування та внесення змін до наказів» було внесено зміни до наказу від 12.06.2017 №81-к/тр, його викладено в новій редакції, та скасовано наказ відділу освіти від 17.08.2017 №139-к/тм «Про надання відпустки».

Накази з кадрових питань віднесено до правових актів індивідуальної дії, які на відміну від нормативних, поширюють свою дію на конкретно визначених суб`єктів, тобто породжують права і обов`язки у тих конкретних осіб, на яких спрямована його дія, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Згідно норм ст.9 КЗпП України умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними.

У абз.3 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз`яснено, що трудовий договір на визначений строк укладається лише у разі, коли трудові відносини на невизначений строк не може бути встановлено з урахуванням характеру роботи або умов її виконання, або інтересів працівника (наприклад, його бажання), або в інших випадках, передбачених законодавчими актами, укладення трудового договору на визначений строк при відсутності зазначених умов є підставою для визнання його недійсним у частині визначення строку.

Відповідно до роз`яснень абз.2-4 п.7 зазначеної Постанови, при укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події (наприклад, повернення на роботу працівниці з відпустки по вагітності, родах і догляду за дитиною; особи, яка звільнилась з роботи в зв`язку з призовом на дійсну строкову військову чи альтернативну службу, обранням народним депутатом чи на виборну посаду (або виконанням певного обсягу робіт).

Контракт є особливою формою трудового договору і укладається він, коли його застосування відповідає законодавству.

Власник або уповноважений ним орган може вимагати від працівника, який працює за трудовим договором, укладення контракту тільки в тому разі, коли він відноситься до категорії працівників, які згідно з законодавством працюють за контрактом. Порушення цих вимог може бути підставою для визнання відповідно до ст.9 КЗпП недійсними умов праці за контрактом, які погіршують становище порівняно з законодавством України.

На підставі наведеного вище, колегія суддів повністю погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що пункт 6.1. трудового контракту №54 від 08.02.2017 з керівником комунального закладу освіти району, укладеного між відділом освіти Криворізької райдержадміністрації, в особі начальника Литвиненко Н.О. та ОСОБА_1 , значно погіршує становище позивачки порівняно з законодавством України, у зв`язку із чим цей пункт підлягає визнанню недійсним.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що якщо п.6.1. трудового контракту №54 від 08.02.2017 підлягає визнанню недійсним, то відповідно і наказ начальника відділу освіти Криворізької районної державної адміністрації від 12 червня 2017 року №81-к/тр «Про звільнення ОСОБА_1 », та наказ виконуючого обов`язки начальника відділу освіти Криворізької районної державної адміністрації від 13 жовтня 2017 року №209/1-к/тр «Про скасування та внесення змін до наказів», які винесені у зв`язку із закінченням трудового контракту № 54 від 08.02.2017, також підлягають визнанню недійсними.

Згідно положень ч.1, 2 ст.235 КЗпП працівник, що був звільнений з роботи незаконно (з порушенням вимог чинного законодавства) повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Одночасно з цим повинно бути вирішене питання про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Конституцією України, як Основним Законом, закріплено право на працю і заробітну плату, а саме у ст.43 визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Кодексом законів про працю України дано визначення заробітної платні, де в ст.94 зазначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст.97 КЗпП України та ст.22 Закону України «Про оплату праці» власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Відповідно до п.2 Постанови КМУ №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 року, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно п.5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Пункт 8 Порядку передбачає, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

З індивідуальних відомостей про застраховану особу (Том № 1 а.с.131) видно, що за останні два місяці роботи директором КЗ «Новопільський НВК», (39 робочих дні ) ОСОБА_1 , отримала 19 641,14 грн., тобто середньоденна заробітна плата складає 503,62 грн. (19641,14 грн. / 39 робочих дні).

За даний період вимушеного прогулу з 13.06.2017 до дати ухвалення рішення нараховано 473 робочих дні, тобто заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу становить 473*503,62=238212,26 гривень та з відрахуванням заробітної плати отриманої позивачем в якості вчителя української мови та літератури (19460,77 грн.), заробітна плата позивача за час вимушеного прогулу складає 218 751,49 грн. Сума заробітної плати нарахованої судом в апеляційній скарзі не оскаржується.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що у зв`язку із невигідними умовами трудового контракту, позивачку, незаконно та не обґрунтовано звільнено з займаної посади, у зв`язку із чим, остання підлягає поновленню на посаді на посаді директора Комунального закладу «Новопільський навчально-виховний комплекс (загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Криворізької районної ради з 12 червня 2017 року та з Управління освіти, культури, молоди та спорту Криворізької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу в розмірі 218 751 гривень 49 копійок, колегія суддів вважає законним і обґрунтованим.

Доводи представника відповідача щодо порушення позивачкою строків звернення до суду з вимогами про визнання контракту недійсним та поновлення на роботі, на думку колегії суддів є надуманими.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що спірний контракт від 08 лютого 2017 року був підписаний позивачкою саме 09 березня 2017 року, доказів зворотньому, відповідачем не надано. До суду з позовом про визнання контракту недійсним в частині визначення строку ОСОБА_1 звернулася 07.06.2017 року (а.с.1, т.1), тобто в межах тримісячного строку, встановленого статтею 233 КЗпП України, виходячи з дати підписання контракту - 09.03.2017, тому твердження апелянта у цій частині є безпідставними.

Також, колегія суддів не погоджується з доводами представника відповідача щодо пропущення позивачкою місячного строку для звернення до суду з позовом про поновлення на роботі, оскільки, як встановлено судом з наказом про звільнення ОСОБА_1 була ознайомлена 31 серпня 2017 року, що підтверджено її підписом на наказі про звільнення, а з уточненою позовною заявою, в якій зазначена вимога про поновлення на роботі, позивачка звернулася 07 вересня 2017 року (а.с.25, т.1), тобто в місячний строк.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в достатньо повному обсязі, з`ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи сторін та давши їм правову оцінку, ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимогст.89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача представника відповідача Управління освіти, молоді та спорту Криворізької районної державної адміністрації - Мотуза Олександра Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 серпня 2019 року.

Головуючий:

Судді: