Справа № 159/6579/18
Провадження № 2-др/159/11/19
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2019 року м. Ковель
Ковельський міськрайонний суд Волинської області
під головуванням судді Бойчука П.Ю.,
судового засідання Гусар Т.М.,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача Чорної Б ОСОБА_3 ,
представника третьої особи ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Білинської сільської ради Ковельського району, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олєйнікової Оксани Віталіївни, Державного підприємства "Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання недійсною та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання незаконною державної реєстрації такого права, -
Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 жовтня 2019 року в даній справі у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

15.10.2019 року, виступаючи в судових дебатах, представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Чорною Б.М. було заявлено про подання відповідачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення доказів сплати судових витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою.

21.10.2019 року до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_2 про стягнення з позивача ОСОБА_1 на його користь витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн.

На підтвердження понесених витрат у вказаному розмірі надав суду відповідні письмові підтвердження.

29.10.2019 року до суду надійшло письмове заперечення позивача проти вказаного клопотання відповідача. Основними мотивами заперечення позивача є те, що відповідачем не було подано попереднього розрахунку суми судових витрат у формі окремого документу, у якому має бути наведений розрахунок у розрізі видів правничих послуг, орієнтовної кількості часу роботи адвоката та ціна таких послуг.

За таких обставин позивач вважає, що клопотання відповідача не підлягає до задоволення.

В той же час, в своєму запереченні позивач звертав увагу на тому, що, якщо суд дійде висновку про необхідність стягнення з нього таких судових витрат, то просив зменшити розмір судових витрат до 1000 грн. в зв`язку з тим, що він є пенсіонером, а єдиним джерелом його доходів є незначного розміру пенсія.

В судовому засіданні по розгляду даного питання відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 підтримали подане відповідачем клопотання з підстав, зазначених в ньому, та просили його задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 категорично заперечував проти задоволення такого клопотання з мотивів його безпідставності. Просив відмовити в його задоволені.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державного підприємства "Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" Павлишин В.П. клопотання відповідача підтримав.

Решта учасників справи в судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені про дату, час та місце розгляду цього питання.

Суд, заслухавши учасників справи та дослідивши надані ними письмові докази, прийшов до висновку про наявність підстав для повного задоволення клопотання відповідача про стягнення з позивача понесених судових витрат.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Нормами ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До закінчення судових дебатів у даній справі представник відповідача зробила відповідну заяву про подання відповідачем доказів сплати судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Протягом п`яти днів після ухвалення рішення в даній справі такі докази дійсно були подані відповідачем.

Таким чином, вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України відповідачем виконані в повному об`ємі.

До вказаного клопотання про стягнення судових витрат відповідач додав копію банківської квитанції від 18.10.2019 року про сплату ним на рахунок Адвокатського бюро "Богдани Чорної" 10000 грн. за правничу допомогу, договір про надання правничої допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг правничої допомоги від 15.10.2019 року.

Враховуючи об`ємний зміст заяв відповідача по суті, складність справи, час, затрачений представником відповідача в судових засіданнях, їх кількість, суд вважає, що визначений розмір оплати є співмірним обсягу наданих послуг.

Тому, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, витрати, понесені відповідачем на оплату правничої допомоги у зв`язку з розглядом справи, підлягають стягненню з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 в повному обсязі.

Доводи позивача в поданому запереченні про безпідставність поданого відповідачем клопотання не спростовують зазначених вище висновків суду, а тому суд відхиляє їх.

При цьому, суд зауважує, що відповідачем у поданому ним відзиві було зазначено про орієнтовний розмір судових витрат, які він очікував понести (10000 грн.), а майновий стан позивача в даному випадку не є підставою для зменшення розміру таких витрат, оскільки саме позивач звертався до суду та міг передбачати можливість понесення ним таких судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 133, 137, 141, 263, 264, 265, 270, 280-289 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання відповідача в даній справі ОСОБА_2 про постановлення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в справі задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 08 листопада 2019 року.

Головуючий П. Ю. Бойчук