Справа № 562/2432/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2019 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді Чорного І.А., при секретарі судових засідань Кондратюк Н.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Януля В.С., відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що з 10.09.1993 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 08.05.2019 року розірвано. Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , та двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із позивачем. Позивач не може самостійно забезпечити належний рівень життя для своїх дітей, оскільки отримує заробітну плату на рівні мінімального. Натомістьвідповідач здійснює підриємницьку діяльність, від якої отримує дохід, у його власності в м. Здолбунів перебуває будинок, також йому належить автомобіль марки Опель Віваро, а тому, на думку ОСОБА_1 , останній має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, проте у добровільному порядку не виконує свій батьківський обов`язок, хоча зобов`язаний це робити.

Посилаючись на викладені обставини позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 2118 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2019 року відкрито провадження у вказаній справі.

09.10.2019 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позов, у якому позовні вимоги визнав частково, зокрема зазначив, що готовий сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 1059 гривень щомісячно на кожну дитину. Посилався на те, що за період перебування у шлюбі він не ухилявся від виконання обов`язку утримувати своїх дітей, зокрема повністю забезпечував дітей всім необхідним, та в подальшому не має наміру ухилятися. Підтвердив те, що займається підприємницькою діяльністю, однак зазначив, що його середньомісячний дохід від такої діяльності становить приблизно 3500 гривень. Посилаючись на викладене, просив позов задовольнити частково.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Януль В.С. позовні вимоги підтримали повністю, з мотивів, викладених у позовній заяві та просили такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що не погоджується із розміром аліментів, який просить стягнути позивач на утримання дітей. Пояснив, що готовий сплачувати аліменти у розмірі 1100 гривень щомісячно на кожну дитину. Не заперечував, що у його власності знаходиться будинок за адресою: АДРЕСА_1 , з якого він у подальшому планує зробити магазин. Зазначив, що йому дійсно належить транспортний засіб Opel Vivaro 2006 року випуску, який він придбав у цьому році за дві тисячі доларів США. Також зазаначив, що займається підприємницькою діяльністю, однак дохід від такої діяльності має мінливий характер, а тому посилання позивача на те, що він має можливість сплачувати аліменти у розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що становить 2118 гривень є безпідставними та не підтверджені жодними доказами. З огляду на викладене просив позов задовольнити частково.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 10.09.1993 року сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 08 травня 2019 року.

Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 04.09.2003 року та серії НОМЕР_2 від 31.05.2006 року.

Також встановлено, що неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом з матір`ю - позивачем по справі ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловму приміщенні осіб від 22.08.2019 року №02/11.1-4632, виданою Здолбунівською міською радою.

Як убачається із витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України, відповідач ОСОБА_2 з 14.04.1999 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, види діяльності: роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами (основний).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Судом встановлено, що домовленості щодо участі у витратах на утримання дітей між сторонами не досягнуто.

За відсутністю домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України).

Відповідно до положень ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем суду надано довідку №1472/ФОП/17-00-53-05 від 11.10.2019 року, видану Головним управлінням ДПС у Рівненській області про те, що він у період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року перебував на спрощеній системі оподаткування (1 група) та від занять підприємницькою діяльністю згідно поданої податкової декларації платника єдиного податку задекларував дохід за 1 півріччя 2019 року - 21000 гривень.

На підтвердження свого стану здоров`я відповідач надав Епікриз №12998 виданий Стоматологічним відділенням щелепно-лицевої хірургії, згідно якої ОСОБА_2 поступив у відділення 15.07.2019 року з діагнозом: кіста внутрішньої щелепи справа в межах 1,2 зубів.

Згідно довідки про доходи №40, виданої 19.07.2019 року, позивач ОСОБА_1 працює на посаді чергової по переїзду 2 розряду у АТ «Укрзалізниця» Регіональна філія «Львівська залізниця» виробничий підрозділ «Рівненська дистанція колії» та загальна сума її доходу за період з січня 2019 року по червень 2019 року становить 33659,40 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України "Пpo Державний бюджет на 2019 рік", встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які проживають з позивачкою, яка отримує мінімальну заробітну плату.

Також суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, та те, що він займається підприємницькою діяльністю, що дає йому можливість отримувати дохід, відсутність у нього інших осіб на утриманні, а також наявність у нього нерухомого майна, а саме - будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 47,8 кв.м., житловою площею 32,5 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , а також транспортного засобу Opel Vivaro 2006 року випуску, придбаного ним 06.02.2019 року.

Наявність у відповідача указаного майна підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №186594158 від 29.10.2019 та Витягом з Єдиного державного реєстру МВС України від 28.10.2019 року.

Також суд враховує встановлений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (від 6 до 18 років), який на день ухвалення рішення становить 2118 грн.

Суд зазначає, що при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, суд має прагнути не до зрівняння матеріального становища платника і одержувача аліментів, а також не до визначення суми утримання у пропорційному відношенні до доходу платника, а досягає тієї мети, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги.

Врахувавши усі вищевикладені обставини, а також те, що спосіб стягнення аліментів визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей необхідно визначити у твердій грошовій сумі у розмірі 1400 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

При цьому, суд приходить висновку, що визначений судом розмір аліментів у розмірі 1400 грн. на кожну дитину не буде ставити в тяжке матеріальне становище відповідача, та відповідатиме інтересам і потребам дітей й забезпечить їм нормальний розвиток.

Позивачкою не доведено, а судом не здобуто достатніх доказів, які б підтверджували факт отримання відповідачем доходів у розмірі, які б дозволяли стягувати щомісячно аліменти у розмірі 2118 грн. на кожну дитину.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180-182, 184 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1400 гривень, на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення із 06 серпня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. (отримувач коштів: ГУК у м.Києві 22030106, код банку отримувача 899998, , рахунок отримувача: UA6026001, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) (код класифікації доходів бюджету : 22030106).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду або через Здолбунівський районний суд Рівненської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 18 листопада 2019 року.

Суддя І.А. Чорний