Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.

за участю:

секретаря судового засідання Лісняк К.В.

представника позивача ОСОБА_1.

відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3 ..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи: Гаражний кооператив «Миколаєвець», ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні гаражем, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулася ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_2 , треті особи гаражний кооператив «Миколаївець», ОСОБА_3 , про усунення перешкод в користуванні гаражем. Дана позовна заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_5 , після смерті якого залишилася спадщина у вигляді 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , 1/2 частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , а також гаражу, розташованому в гаражному кооперативі « Миколаївець » у м. Миколаївка Донецької області . Спадкоємцями за законом на вказане майно є позивач, дочка спадкодавця ОСОБА_2 та син спадкодавця ОСОБА_3 Позивач разом з відповідачем ОСОБА_2 в установленому законом порядку прийняли спадщину. ОСОБА_3 відмовився від спадщини на користь відповідача ОСОБА_2

13 квітня 2017 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку зазначеного спадкового майна, окрім гаражу. Крім того, нотаріусом позивачу було видано свідоцтво про право власності на 1/2 частку даного будинку та земельної ділянки.

Гараж, розташований в гаражно-будівельному кооперативі «Миколаївець » був побудований в період їх з ОСОБА_5 шлюбу за спільні кошти та є спільним майном подружжя в рівних частках. Однак, право власності на даний гараж зареєстровано не було. З часу побудови гаража ОСОБА_5 є членом гаражно-будівельного кооперативу, вони з ОСОБА_5 своєчасно вносили відповідні платежі - членські внески, постійно користувалися гаражем.

Після смерті чоловіка позивач була прийнята в члени гаражно-будівельного кооперативу та стала користувачем даного гаража, сплачувала членські внески. Відповідач ОСОБА_2 також була прийнята в члени даного кооперативу та їй також була видана членська книжка.

Вважає, що 1/2 частка гаражу їй належить на підставі ст. 60 Сімейного Кодексу України, інша 1/2 частка є спадщиною після смерті ОСОБА_5 , яку вони з відповідачем прийняли в установленому законом порядку.

У червні 2018 року відповідач почала чинити їй перешкоди в користуванні гаражем, змінила замки. По факту здійснення перешкод в користуванні гаражем відповідачем позивач зверталася з заявами про вжиття відповідних заходів до відповідача на ім`я голови гаражно-будівельного кооперативу та до Слов`янського відділу поліції.

Просить суд зобов`язати ОСОБА_2 не чинити їй перешкоди в користуванні гаражем № АДРЕСА_10 та передати їй ключі від даного гаражу.

В судове засідання позивач ОСОБА_4 не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник позивача, адвокат Чередниченко Ю.В., в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав, пояснив, що ОСОБА_5 був членом гаражного кооперативу, даний гараж був у власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_5 позивач була прийнята в члени гаражно-будівельного кооперативу, Також членом кооперативу є й відповідач. У зв`язку з цим вони повинні вдвох користуватися гаражем. Однак на теперішній час гаражем фактично користується відповідач.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що від спірного гаражу мається два комплекта ключів, один комплект - у брата ОСОБА_3 , другий - у позивача. Позивач гаражем не користується, до неї жодного разу не зверталася. Крім того, в гаражі знаходиться автомобіль, з яким може щось трапитись у разі користування гаражем позивачем. В судовому засіданні 06 травня 2019 року пояснила, що співробітники поліції до неї дійсно приїжджали з приводу заяви позивача, після того, як вона їй відмовила у доступі до гаражу.

Представник третьої особи - гаражного кооперативу «Миколаївець» в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, рішення просить ухвалити на розсуд суду.

Ухвалою суду від 21 грудня 2018 року до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3

В судовому засіданні третя особа - ОСОБА_3 проти задоволення позовних вимог заперечував, пояснив, що ключі від гаражу йому дав батько ( ОСОБА_5 ) перед смертю, дозволив користуватися. У позивача є в наявності свої ключі. Замки він не змінював. Позивач до нього жодного разу не зверталася, ключі від гаражу не запитувала. Віддати свій екземпляр ключів позивачу заперечує.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 в своїх показаннях зазначив, що з позивачем ОСОБА_4 та її померлим чоловіком ОСОБА_5 знайомий давно, йому відомо, що спірний гараж будувався ними разом в 1984 році. Зі слів ОСОБА_4 йому відомо, що вона з 2016 року не має доступу до гаражу та з цього приводу зверталася до поліції.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що родину Цимбал вона знає з 1966 року, вони разом працювали та перебували у дружніх стосунках. Їй відомо, що спірний гараж позивач будувала разом із чоловіком ОСОБА_5 приблизно в 1980 році. Перед своєю смертю ОСОБА_5 дав ключі від гаражу своєму сину, оскільки йому необхідно було кудись з`їздити, після чого ключі син не повернув. Після смерті ОСОБА_5 вони разом з позивачем двічі приходили до гаражу, однак ворота були зачинені. В її присутності позивач телефонувала відповідачу, однак слухавку ніхто не взяв. Їй відомо зі слів позивача ОСОБА_4 , що замки від гаражу поміняні, у зв`язку з чим вона в гараж не може потрапити.

Вислухавши пояснення сторін та показання свідків, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , спадкоємцями першої черги за законом якого є дружина - позивач ОСОБА_4 , діти - відповідач ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , що не оспорюється сторонами.

13 квітня 2017 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області видані Свідоцтва про право на спадщину за законом: дружині ОСОБА_4 - на 1/3 частку спадкового майна; дочці ОСОБА_2 - на 2/3 частки спадкового майна, з урахуванням 1/3 частки, від якої відмовився син спадкодавця ОСОБА_3 Спадщина, на яку у вказаних частках видані свідоцтва складається з 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частки приватизованої земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_6 .

Згідно з довідкою гаражного кооперативу «Миколаївець» від 05.07.2018 року спадкодавець ОСОБА_5 є користувачем гаража № НОМЕР_3 з моменту його побудови. Після його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 була прийнята до гаражного кооперативу та стала користувачем гаражу. З 20.05.2018 року користувачем частини гаражу стала також дочка ОСОБА_5 .

Отже позивач ОСОБА_4 на теперішній час є членом гаражного кооперативу «Миколаївець», сплачує внески за 1/3 частку гаражу, що також підтверджується членською книжкою кооперативу «Миколаївець» на її ім`я. Відповідач ОСОБА_2 є також членом даного гаражного кооперативу та сплачує внески за 2/3 часток спірного гаражу, про що свідчить членська книжка на її ім`я.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 є членами одного гаражного кооперативу - «Миколаєвіць» та сплачують членські внески за користування одним гаражем - № НОМЕР_3.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про кооперацію» кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом.

Статтею 19-1 Закону визначено, що член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно.

Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі положення, суд доходить до висновку, що до складу спадщини, що залишилася після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , увійшло право володіння та користування спірним гаражем.

Як встановлено в судовому засіданні, спадкоємцями першої черги за законом є дружина спадкодавця - позивач ОСОБА_4 та його дочка - відповідач ОСОБА_2 , які на теперішній час є членами гаражного кооперативу.

Виходячи з наведеного, суд доходить до висновку, що як позивач, так і відповідач мають право користування даним гаражем.

Посилання третьої особи ОСОБА_3 щодо того, що його батько (спадкодавець ОСОБА_5 ) віддав гараж йому в користування судом до уваги не приймається, виходячи з наступного.

Суду в якості доказу в даній цивільній справі надана написана в довільній формі заява ОСОБА_5 , у присутності ОСОБА_8 , про те, що ОСОБА_5 надає в користування ОСОБА_3 гараж в гаражному кооперативі АДРЕСА_11 від 16 березня 2016 року.

Проте, відповідно до ст. 719 ЦК України, договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

За загальним правилом, визначеним ст. 219 ЦК України, у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним.

Статтею 78 ЦПК України зазначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Підсумовуючі вищенаведене, суд доходить до висновку, що вищенаведена заява ОСОБА_5 , щодо передачі в користування ОСОБА_3 гаража в гаражному кооперативі АДРЕСА_11 від 16 березня 2016 року, не може бути прийнята судом до уваги та не може бути доказом, який підтверджує законність володіння, користування чи розпорядженням спірним гаражем ОСОБА_3

Крім того, як встановлено в судовому засіданні та визнається сторонами справи, ОСОБА_3 відмовився від спадщини на користь відповідача ОСОБА_2

В судовому засіданні встановлено, що спірним гаражем фактично користується відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 , що ними не заперечується. Позивач фактично гаражем не користується. що також визнається сторонами, проте відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні наполягали, що позивач жодного разу не зверталася до них з прохання надати їй ключі від гараж, що вона має свій комплект ключів.

Таким чином, спірним питанням при вирішенні даної цивільної справи є наявність створення умисних перешкод відповідачем позивачу у користуванні гаражем.

При вирішенні даного питання суд виходить з наступного.

Аналізуючи показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо того, що відповідач перешкоджає позивачу в користуванні гаражем, суд такі показання свідків до уваги не приймає, оскільки вони зазначили, що про дану обставину їм відомо лише зі слів позивача.

Згідно з листом Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області від 29.03.2019 року, 02.03.2017 року до Слов`янського ВП зверталася ОСОБА_4 з заявою щодо перешкод в користуванні гаражем ОСОБА_2 . Вказане повідомлення було зареєстровано до журналу єдиного обліку Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області № 5943 від 02.03.2017 року та розглянуто згідно з ЗУ «Про звернення громадян». Працівники поліції на місце події виїжджали, з ОСОБА_2 була проведена бесіда.

В судовому засіданні 06.05.2019 року відповідач ОСОБА_2 особисто визнала, що вона відмовляла позивачу у доступі до гаражу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Виходячи з наведеного, суд вважає ту обставину, що відповідач ОСОБА_2 відмовляла позивачу в доступі до гаражу, встановленою, та такою, що не підлягає доказуванню в розуміння ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_4 має право володіння та користування спірним гаражем, проте, не має до гаражу вільного доступу, що є підставою для задоволення позову.

Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн. що підтверджується відповідною квитанцією, та здійснені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн., підтверджений відповідним розрахунком представника ОСОБА_9 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

До витрат , пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу дорогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 704,80 грн. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн., суд приймає до уваги наданий розрахунок вартості робіт, вважає, що оплата праці адвоката у вказаному розмірі є співмірною із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, та доходить до висновку, що вказана позивачем сума також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в якості витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 219, 719, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 19, 19-1 Закону України «Про кооперацію», ст.ст. 76, 78, 82, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи: Гаражний кооператив «Миколаєвець», ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні гаражем - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_8 , не чинити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_9 , перешкод у користуванні гаражем № НОМЕР_3, що розташований на території гаражно-будівельного кооперативу АДРЕСА_10 , та передати ОСОБА_4 ключі від воріт даного гаража.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_8 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_9 , судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп., а всього у розмірі 1704 (одна тисяча сімсот чотири) грн. 80 коп.

Повний текст рішення виготовлений 10 травня 2019 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко