ПОСТАНОВА

Іменем України

29 жовтня 2019 року м. Кропивницький

справа № 405/2165/19

провадження № 22-ц/4809/1466/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів Письменного О.А., Чельник О.І.

з участю секретаря Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

представник позивача адвокат Качанова А.В.

відповідач ОСОБА_2 ;

представник відповідача адвокат Міхальова В.В.

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 липня 2019 року, у складі головуючого судді Шевченко І.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах якого діє ОСОБА_2 про стягнення суми авансу , -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах якого діє ОСОБА_2 про стягнення суми авансу.

В обгрунтування позову вказував, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Кіровоградською міською радою 20.07.2011 року, він, а також ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .

Вказував, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано.

Після розірвання шлюбу, відповідач разом з дітьми проживає за адресою АДРЕСА_2 квартирі АДРЕСА_1 А проживає він та його нова родина.

Зазначав, що намагаючись вирішити питання щодо поділу спільного майна він домовився в усній формі з відповідачем про укладення в майбутньому договору купівлі-продажу 3/4 частки квартири, що є у спільній частковій власності. Відповідач запропонувала самостійно здійснити оцінку об`єкту нерухомого майна та отримати дозвіл Служби у справах дітей Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького на відчуження часток належних дітям.

02.09.2016 року він в присутності свідка передав відповідачеві 78 000,00 грн. авансу за 3/4 частки квартири, про що останньою була складена відповідна розписка.

Вказував, що домовилися з відповідачем про укладення договору купівлі продажу після підготовки всіх необхідних документів, проте до цього часу відповідач так і не відчужила на його ім`я належну їй та дітям 3/4 частки квартири.

Отримані кошти в рахунок авансу відповідач також повертати відмовляється.

Позивач неодноразово звертався до відповідача (як в усній, так і в письмовій формі) про виконання зобов`язання, але вона ухиляється від виконання договору та не повертає аванс.

Посилається на те, що розпискою не визначено, що сума, передана відповідачеві, є завдатком, а тому відповідно вказані кошти є авансом, що виконували функцію попередньої оплати за продаж в майбутньому 3/4 часток нерухомого майна і мають бути повернуті.

Просив стягнути на його користь з відповідача аванс в сумі 78 000,00 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 липня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування скарги позивач вказував, що в усному порядку сторони домовились, що розписка дана позивачем про отримання коштів є попереднім договором до майбутнього договору купівлі-продажу квартири, що є у спільній частковій власності відповідача та третіх осіб.

Вважає необгрунтованими твердження відповідача та третіх осіб, що отримані кошти згідно розписки є кошти як плата за користування ним квартирою, яка є їх спільною власністю. Будь якого договору оренди житла з відповідачем та третіми особами він не укладав, а з тексту розписки не вбачається, що отримані кошти у розмірі, 78000,00 грн. є платою за оренду (користування) приміщенням.

Вказує на те, що передача коштів відповідачу була спрямована на забезпечення виконання зобов`язання, а саме на відчуження йому часток квартири, які належать відповідачу та третім особам. Оскільки відповідач проігнорувала взяті на себе обов`язки щодо відчуження частки квартири, крім того відмовляється повертати гроші за невиконаний обов`язок вважає за необхідне стягнути у судовому порядку з відповідача аванс(а.с.178-182).

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 28 серпня 2019 року відкрито апеляційне провадження у даній справі за вказаною апеляційною скаргою (а.с. 190).

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення. Вказує на безпідставність позовних вимог та на законність висновків суду першої інстанції, які не спростовуються доводами апеляційної скарги. Відзив підтримує третя особа ОСОБА_3 (а.с.196-202) .

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрнутованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, пояснення представника відповідача, яка просила відмовити у задоволенні скарги, а рішення суду залишити без змін, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про задоволення скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на те, що позивач користується квартирою, яка є спільною частковою власністю його та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а тому вимога про повернення суми коштів лише до ОСОБА_2 є порушенням принципу пропорційності, рівності та збалансованості цивільних правовідносин.

Крім того, суд послався на те, що зміст розписки не свідчить про досягнення домовленостей щодо істотних умов договору купівлі-продажу стосовно предмету і ціни та не відповідає вимогам передбачених чинним цивільним законодавством.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам та підлягає скасуванню.

Звернувшись із позовними вимогами позивач просив стягнути аванс у сумі 78 000,00 грн., оскільки вважав, що він переданий ОСОБА_2 в рахунок платежу за частину квартири та буде укладено в майбутньому договір купівлі продажу даної квартири.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва про право власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 належить по 1/4 частині кожному квартира АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності у рівних частках (а.с.10).

23.09.2016 року ОСОБА_2 написала розписку, відповідно до тексту якої відповідач отримала від позивача ОСОБА_1 кошти в сумі 78 000,00 грн. в рахунок оплати за квартиру за її частку та частки дітей.

Розписка підписана ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також засвідчена підписом свідка ОСОБА_5 ..

Факт передачі та отримання грошових коштів в сумі 78 000,00 грн. на підставі розписки є встановленим, оскільки сторонами не заперечується.

Позивач визначив правову природу передачі коштів відповідачу як аванс за продаж в майбутньому йому ѕ частки квартири АДРЕСА_1 .

Встановлено, що в усному порядку позивач та відповідач домовилися, що дана розписка є попереднім договором до майбутнього договору купівлі продажу позивачем та третіми особами 3/4 частки квартири, що є у спільній частковій власності.

Суд першої інстанції послався на те, що зміст (розписки) не свідчить про досягнення домовленостей щодо істотних умов договору купівлі-продажу стосовно предмету і ціни та не відповідає вимогам ст.ст. 626, 628, 635, 655, 638 ЦК України.

Колегія суддів, не погоджується із таким висновком суду першої інстанції і вважає, що він суперечить вимогам ч.ч. 1,2 ст. 570 ЦК України.

Зі змісту розписки вбачається саме отримання коштів в рахунок оплати за частки у квартирі відповідача та її дітей, що прямо вказує на досягнення домовленості про її відчуження.

Встановлено, що у сторін відсутнє будь-яке інше майно, що перебуває у їх спільній частковій власності, а тому саме в розписці мова йде про квартиру за адресою АДРЕСА_3 .

Даний факт доказуванню не підлягає, оскільки визнається сторонами ( ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Колегія суддів, не погоджується із доводами відповідача про те, що передані кошти на підставі розписки є коштами як плата за користування позивачем частками квартири відповідача та третіх осіб, оскільки оренда житла є фіксованою та обумовлена певними строками.

Крім того, є необгрунтованим посилання на розподіл отриманих коштів за користування квартирою між відповідачем та третіми особами у розмірі по 26000,00 грн., оскільки правовідносини виникли у сторін у справі, а відповідач як мати діяла в інтересах своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Згідно ст. 811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини ( ч.1,п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 205 ЦК України Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (стаття 207 ЦК України).

Згідно ст. 626 ЦК України визначено Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Частиною першою ст. 635 ЦК України передбачено, що попереднім договором є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст.638 ЦК України).

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до норм ст.ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (стаття 656 ЦК України).

Таким чином, оскільки між сторонами не було укладено договору купівлі продажу частин квартири, кошти в розмірі 78000,00 грн., які були передані позивачем відповідачу ОСОБА_2 , як аванс в рахунок оплати за 3/4 частини квартири мають бути повернуті ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та неправильне застосування судом норм матеріального права, відповідно до ст. 376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 липня 2019 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах якого діє ОСОБА_2 про стягнення суми авансу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аванс у сумі 78 000,00 грн. та судові витрати у розмірі 1950,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

05.11.2019 року складено постанову.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді О.А. Письменний

О.І. Чельник