РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6426/19

пр. № 2/759/4301/19

12 листопада 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Величко Т.О.,

при секретарі Штанько В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину.

В обґрунтування позову позивачка вказувала, що вони перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04.09.1999 року, від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.11.2005 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач не надавав грошових коштів на утримання сина, що змусило її звернутись до суду, за рішенням суду 01.11.2005 року вона отримала виконавчий лист та здала його до виконання до Святошинського ВДВС м Києва ГТУЮ у м.Києві, відповідно до довідки-розрахунку заборгованності по алміентах у відповідача існує заборгованність по аліментах за період з січня 2014 року по 18.01.2019 року в розмірі 103 479,62 грн. Син проживає з позивачкою, та навчається на в Національному університеті фізичного виховання і спорту України на факультеті спорту та менеджменту денної форми навчання, строк навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року.Син потребує у зв`язку з навчанням матеріальної допомоги. Самостійне утримання сина є надмірним фінансовим тягарем для позивачки, вона не може в повній мірі самостійно матеріально забезпечувати спільну з відповідачем дитину, тому позивачка просила суд стягнути з відповідача на утримання повнолітнього сина, аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітної плати (доходу), щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову - з 04.04.2019 року до закінчення навчання, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, та не більше, ніж до досягнення досягнення ним 23-х років.

Ухвалою судді від 05.04.2019 року позов залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 22.07.2019 року, після усунення позивачкою недоліків, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 24.10.2019 року закінчено підготовче провадження, справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з"явився, про судові засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленнями, які повернулись на адресу суду із відміткою про вручення повісток. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, а тому суд вбачає за можливе проводити розгляд справи у відповідності до ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони мають спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Судом встановлено, що згідно довідки № 71 від 25.10.2019 року ОСОБА_3 є студентом 2 курсу факультету спорту та менеджменту Національного університету фізичного виховання і спорту України (денна форма навчання), термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року (а.с.36).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюється вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За правилами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 Сімейного Кодексу України Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у справі, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом.

На підставі викладеного, ст. ст. 199, 200 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 83, 141, 258, 263, 265, 268, 280-284, 430 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , код платника податків: НОМЕР_1 , місце роботи не відоме, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_2 , код платника податків НОМЕР_2 , на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітної плати (доходу), щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову - з 04.04.2019 року до закінчення навчання в Національному університеті фізичного виховання і спорту України на факультету спорту та менеджменту, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, та не більше, ніж до досягнення досягнення ним 23-х років

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , код платника податків: НОМЕР_1 , місце роботи не відоме, на користь Держави Україна судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Т.О. Величко