Справа № 310/967/18
02 серпня 2019 року м.Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Вірченко О.М.,
при секретарі Мельніченко А.Д.,
за участю представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 , представника відповідачки за первісним позовом ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту окремого проживання та визнання майна особистою приватною власністю,
Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 07 червня 2019 року було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту окремого проживання та визнання майна особистою приватною власністю - визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельну ділянку загальною площею 0,0670 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; садовий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку загальною площею 0,0660 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль марки DAEWO MATIZ, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 ; визнано спільним борговим зобов`язанням подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договір позики від 22 жовтня 2014 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 щодо отримання ОСОБА_3 в борг від ОСОБА_5 5 000,00 доларів США, що еквівалентно 140 402 грн. 03 коп. за курсом НБУ; поділено спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; визнано за ОСОБА_3 та за ОСОБА_4 в порядку поділу спільного сумісного майна право власності по 1/2 частці земельної ділянки загальною площею 0,0670 га; 1/2 частці садового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 частці земельної ділянки загальною площею 0,0660 га; 1/2 частці автомобіля марки DAEWO MATIZ, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 за кожним; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 боргові зобов`язання за договором позики від 22 жовтня 2014 року в розмірі 2 500 доларів США, що становить 70 201,02 грн.

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_3 - ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, мотивуючи свої вимоги наступним. 07 червня 2019 року по вказаній справі відбулися судові дебати, у яких ОСОБА_1 , як представником ОСОБА_3 , відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК було заявлено про подання документів на підтвердження понесених ОСОБА_3 витрат на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн., що сплачені адвокату за представництво інтересів в суді. Просила ухвалити додаткове рішення по даній справі про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, у розмірі 6000,00 грн.

Сторони у справі, повідомлені належним чином про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Заявниця ОСОБА_1 свою заяву підтримала з викладених в ній підстав, пояснила, що нею було надано докази на підтвердження понесених позивачем за первісним позовом витрат на послуги адвоката. Вказані витрати складаються саме з витрат на оплату правової допомоги по представництву інтересів ОСОБА_3 в суді за вказаною цивільною справою.

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення заяви представника позивача за первісним позовом, оскільки заявником в обґрунтування своїх вимог не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Крім зазначеного, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені судом не в повному обсязі, але заява про ухвалення додаткового рішення не містить розрахунку щодо пропорційності суми правничої допомоги. Оскільки позовні вимоги позивача за первісним позовом задоволено частково в розмірі 82,6 %, то він може претендувати в якості компенсації вартості правничої допомоги на суму в розмірі 4 956 грн. (6 000 х 82,6 %). Просила відмовити в задоволенні заяви.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За роз`ясненнями п. 20 постанови Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК (нова редакція 270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Ч. 3 вказаної норми передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, становлять ті оплатні дії, які передбачені цивільно-процесуальних кодексом.

Ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами, відповідно до якого судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Під час судових дебатів представником ОСОБА_3 ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК було заявлено про подання документів на підтвердження понесених ОСОБА_3 витрат на правову допомогу, що сплачені адвокату за представництво інтересів в суді по даній справі. Вказані документи подані суду 11 червня 2019 року.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Встановлено, що адвокат Баранова О.П. дійсно приймала участь в судових засіданнях.

Матеріали справи містять докази на підтвердження витрат, понесених ОСОБА_3 , а саме - копію договору про надання правової допомоги від 17 жовтня 2017 року; копію додатку № 1 від 15 лютого 2018 року до договору про надання правової дороги від 17 жовтня 2017 року; копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом за договором про надання правової допомоги; копію акту-передачі наданих послуг № 1 від 10 червня 2019 року; копію квитанції до прибуткового касового ордера № 29 від 10 квітня 2019 року на суму 3 000 грн.; копію квитанції до прибуткового касового ордера № 30 від 22 травня 2019 року на суму 3 000 грн. Сума понесених ОСОБА_3 витрат по справі склала 6 000 грн.

Звертаючись до суду з позовом по даній справі, ОСОБА_3 заявляв вимогу про поділ майна подружжя, запропонувавши свій варіант такого поділу. Часткове задоволення позову судом полягає лише в тому, що судом визначено порядок поділу спільного майна подружжя іншим чином, ніж просив позивач, вартість майна та ціну позову при цьому змінено не було, тому витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідачки за первиісним позовом на користь позивача у повному обсязі,

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 270, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Ухвалити додаткове рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту окремого проживання та визнання майна особистою приватною власністю.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07 серпня 2019 року.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду

Запорізької області О. М. Вірченко