Справа № 444/326/19 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б.
Провадження № 22-ц/811/2316/19 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3, представника ТзОВ «Нова пошта» - Жовнерович О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 07 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 07 червня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 . Вважає рішення суду незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Звертає увагу, що відповідач в судовому засіданні фактично визнав свою вину, оскільки пакування вантажу, а відповідно і пошкодження було здійснено ним. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, пояснення представника ТзОВ «Нова пошта» - Жовнерович О.В. на її заперечення, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 січня 2019 року у позивача у відділенні № 1 міста Жовква ТОВ «Нова Пошта» (вул. Набережна, буд.1) прийнято відправлення для перевезення, оформлене експрес - накладною (ЕН) № 59 0003 9359 8325, у якій зазначена наступна інформація: інформація про відправника - «приватна особа ОСОБА_1 », номер мобільного телефону - « НОМЕР_1 », інформація про одержувача - «приватна особа ОСОБА_3 », номер мобільного телефону - « НОМЕР_2 », місто доставки відправлення (адреса, куди доставляється відправлення) - «м.Ужгород, відділення №2», інформація про відправлення: кількість місць - «1 шт.», тип відправлення - «посилка»; вага: «2 кг (об`ємна)», місць: «1», оголошена вартість - «8000 грн.», опис вмісту відправлення - «інше: картина», платник послуг та вартість доставки - «доставку сплачує отримувач: 127 грн.», форма розрахунку - «готівковий розрахунок», розрахункові строки доставки відправлення - «розрахункова дата прибуття», інформація про додаткові послуги/сервіси - «Зворотна доставка: грошовий переказ 3000 грн.»/«відправлення під час приймання не оглядалось».

Вантаж по ЕН № 59 0003 9359 8325 , відправник передав для перевезення у запакованому стані в картонній упаковці без надання його представнику ТОВ «Нова Пошта» для перевірки на цілісність. Відправлення відповідачем під час приймання не оглядалось, про що внесене відповідне застереження в експрес - накладній № 59 0003 9359 8325 у графі - інформація про додаткові послуги/сервіси.

Вантаж було доставлено за призначенням у відділення № 2 міста Ужгород, де одержувач ОСОБА_3 відмовилась від отримання відправлення, про що представниками ТОВ «Нова Пошта» та одержувачем ОСОБА_5 складений акт приймання - передачі, в якому зазначена наступна інформація: «Замовнику (одержувачу) прибуло таке відправлення: авторський портрет в рамці (картина), відповідно до експрес - накладної (ЕН) № 59 0003 9359 8325. Відмова від відправлення: Вид упаковки: стрейч - плівка, повітряно - пухирчата плівка, гофрокартон. Стан зовнішньої упаковки: Тип: нова. Стан: ціла. Стан додаткової упаковки всередині: Тип: нова. Стан: ціла. Стан вмісту відправлення: цілісність рамки пошкоджений, і також пошкоджене скло на рамці. Спеціальне маркування «Обережно крихке!»: є. Огляд здійснювався в момент отримання відправлення: Так.

З акту приймання - передачі від 22 січня 2019 року за ЕН № 59 0003 9359 8325 вбачається, що зовнішня і додаткова упаковка відправлення цілі.

В подальшому, Відповідачем по справі була надана відповідь від 24 січня 2019 року № 830 на претензію позивача від 23.01.2019 року про її часткове задоволення у розмірі 3000 грн., оскільки, відсутні належні докази, що підтверджують розмір завданих збитків.

Відповідно до частини першої та другої статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Статтею 924 ЦК України встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Згідно підпункту 4.3.4 пункту 4.3, пункту 5.1 Публічного договору, відправник запаковує відправлення (тобто сам обирає необхідний вид пакування з урахуванням особливостей вантажу та забезпечує його запаковування чи замовляє таку послугу), тип упаковки повинен відповідати особливостям відправлення та забезпечувати його повну цілісність під час транспортування з урахуванням вантажно - розвантажувальних робіт.

Експедитор не зобов`язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам, і не несе відповідальності за пошкодження відправлення без упаковки або в упаковці, що не забезпечує його цілісності чи не відповідає особливостям відправлення.

При прийнятті вантажу його стан перевізником не перевіряється, оскільки працівники не є повідомленими про відносини між відправником та одержувачем, щоб знати, який саме стан вантажу перевіряти, оскільки, може пересилатись вантаж як новий, так і пошкоджений для ремонту, а вантаж приймається за кількістю та вагою, відправник на власний розсуд обирає відповідний вид пакування та запаковує вантаж.

Заповнивши та надавши експедитору підписану експрес-накладну від 17.01.2019 року № 59 0003 9359 8325, відправник (позивач) передав вантаж для перевезення та погодився з умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, надалі - Публічний договір, розміщеного на офіційному сайті https://novaposhta.ua та у вільному доступі на інформаційних стендах відділення № 1 міста Жовква ТОВ «Нова Пошта» (вул. Набережна, буд.1), зокрема, пунктів 3.4, 5.1, підпунктів 7.2.2, 7.2.3, 7.2.8, 7.2.13 пункту 7.2. Крім того, шляхом передачі замовником відправлення експедитору для надання послуг, передбачених Договором, замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями Договору, Умовами надання послуг, чинними на момент передачі відправлення для транспортування, та зобов`язується їх виконувати незалежно від наявності/відсутності в експрес - накладній підпису відправника (пункти 3.4 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, 1.4 Умов надання послуг).

Застереження про ознайомлення відправником (позивачем) з текстом Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, знаходиться в нижній частині експрес - накладної, один примірник якої було видано позивачу, і який наявний в матеріалах справи.

Відправлення було прийнято для перевезення у пакуванні відправника та при прийманні вміст відправлення не оглядалося, про що внесений запис до експрес - накладної. Згідно підпункту 7.2.13 пункту 7.2 експедитор не зобов`язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам.

Згідно пункту 1.12 публічного договору, пункту 6.1 Умов надання послуг ТОВ «Нова Пошта» оголошена вартість відправлення - вартість відправлення, вказана Відправником у відповідній експрес - накладній. Згідно пункту 6.2 Умов надання послуг ТОВ «Нова Пошта» оголошена вартість повинна дорівнювати реальній (ринковій) вартості відправлення.

Згідно пункту 16.11. Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту Украйни № 363 від 14.10.97р. (надалі - Правила) до претензії на втрачений, відсутній, зіпсований вантаж, крім документів, які підтверджують право на пред`явлення претензії, додається документ, яким засвідчується кількість і вартість відправленого вантажу.

Стаття 1192 ЦК України визначає розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Розмір відповідальності перевізника згідно із пунктом 136 Статуту автомобільного транспорту У PCP, а також статтею 13 Закону України «Про транспорт» встановлюється на рівні у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість.

Таким чином, вказана норма спеціального права обмежує розмір матеріальної відповідальності перевізника та зобов`язує позивача довести належними та допустимими доказами розмір фактичної шкоди у вигляді суми на яку зменшилась вартість вантажу.

Частинами першою та другою статті 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Згідно пункту 13.6. Правил в разі, якщо при виявленні недостачі, ушкодження або зіпсування вантажів, перевізник і вантажовідправник або вантажоодержувач не дійшли згоди у визначенні їх причин і суми, на яку зменшилась вартість вантажу, на вимогу Перевізника, вантажовідправника чи вантажоодержувача проводиться експертиза в бюро товарних експертиз або іншими компетентними організаціями чи фізичними особами.

Відповідно до пункту 13.7. Правил експертиза проводиться у присутності представників перевізника і замовника. Результати експертизи оформляються актом. Акт експертизи підписується експертами й особами, які були присутні при проведенні експертизи.

Таким чином, наведена норма спеціального права визначає єдиним належним та допустимим доказом суми, на яку зменшилась вартість вантажу, у разі недосягнення згоди сторін, саме акт експертизи, однак такого суду позивачем не надано.

За наведених обставин, жодного належного доказу який би встановлював розмір фактичної шкоди у вигляді суми, на яку зменшилась вартість вантажу позивачем не надано, зазначення в ЕН оголошеної вартості в розмірі 8 000 грн. не може об`єктивно вказувати на вартість картини.

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного суду України , висловленої у постанові від 09.11.2016р. у справі № 6-1575цс16, яка полягає у тому, що відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров я людей продукцією у випадках, передбачених законом.

Щодо посилання позивача на те, що підтвердження ринкової ціни даного товару є зазначення оголошеної вартості відправником, автором картини, на думку суду не відповідає вимогам статей 15, 31 Закону України «Про авторське право та суміжні права», Порядку державної реєстрації авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2001 року № 1756.

Аналогічно позивачем і не підтверджено авторство картини, яка пересилалась з м. Жовква до м. Ужгород за ЕН № 59 0003 9359 8325.

Таким чином зазначені вимог Закону України «Про авторське право та суміжні права» позивачем не виконано.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що долучена позивачем до позовної заяви виписка з банку по картковому рахунку від 23.01.2019 р. на ім`я ОСОБА_6 , у є неналежним доказом в розумінні статті 77 ЦПК України. Така виписка відтворює рух коштів зовсім іншої особи та не містить інформації про обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», а саме в абз. 1 п. 3 зазначив - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У пункті 5 вказаної постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Цивільне законодавство встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за завдання моральної шкоди настає за наявності всіх основних умов відповідальності: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою та вина.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди оскільки відсутні складові елементи цивільно-правової відповідальності (протиправна поведінка; наявність шкоди; причиновий зв`язок між протиправною поведінкою та заподіянням шкоди; вина).

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 07 червня 2019 року з- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 04 листопада 2019 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.