Справа № 694/1619/19
провадження № 2/694/636/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
07.11.2019 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді Гончаренко Т.В.,
при секретарі Блискавці А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому зазначила, що 14.02.2011 року внаслідок стосунків між нею та відповідачем народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час сторони проживають окремо, дитина проживає з нею. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, у витратах, пов`язаних з утриманням та вихованням дитини батько участі не приймає. Позивачка ОСОБА_1 з урахуванням позовних вимог просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.
Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що у даній справі розглядається спір про стягнення аліментів, який підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.
Ухвалою суду від 10.10.2019 року провадження по вищезазначеній справі відкрито та ухвалено справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно в ухвалі роз`яснено відповідачу, що він має право подати до суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позов.
Відповідно до інформації виконавчого комітету Ватутінської міської ради про реєстрацію місця проживання, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тож копія позову з додатками на ім`я відповідача надсилались за вказаною адресою, що підтверджується поштовими відправленнями суду.
Крім того, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Звенигородського районного суду Черкаської області.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.
Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги визнає частково, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви та до повноліття дитини.
Позивачка в поданій до суду відповіді на відзив вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Додатково вказала, що в порядку, визначеному ч.3 ст.211 ЦПК України заявила клопотання про розгляд цивільної справи за її позовом за її вудсутності та за участю її представника адвоката Бабенка Р.В.
Крім того, через канцелярію суду 06.11.2019 року за вх.№7994, позивачем надано заяву про те, щоб її інтереси по даній справі представляв адвокат Бабенко Р.В. з яким укладено договір/угоду про надання правничої допомоги від 23.09.2019 року та заяву за підписом адвоката Бабенка Р.В. про перенесення розгляду даної справи у зв`язку з неможливістю прибуття в судове засідання та перенесення розгляду справи на іншу дату, однак клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подано.
Враховуючи викладене, за відсутності заперечень сторін проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, відсутності клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 279 ЦПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково, враховуючи наступне.
Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 01.08.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Ватутінському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №67.
Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в свідоцтві про народження якої відповідач записаний як батько (а.с.7).
Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 19.04.2019 року шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розірвано /а.с.8-9/.

Між тим, ОСОБА_1 зазначає про те, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, батько дитини ОСОБА_2 добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ухиляється від її утримання, у витратах, пов`язаних з утриманням та вихованням дитини участі не приймає.

Згідно акту, складеного депутатом Звенигородської міської ради Степенко Ю.М. в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 23.09.2019 року, ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_2 , виховує малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитина проживає за місцем реєстрації своєї матері ОСОБА_1 та знаходиться на повному її утриманні. Батько з серпня 2019 року дитині не допомагає, участі у вихованні доньки не бере (а.с.11). Аналогічне підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Звенигородської міської ради №8677 від 19.09.2019 року /а.с.10/.

При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства, за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не домовилися про спосіб виконання обов`язку утримувати дитину, відповідач ОСОБА_2 на даний час проживає окремо від дитини і тому, згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, є підстави присудити кошти на утримання дитини (аліменти) у

частці від доходу відповідача, враховуючи вимогу позивача.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено те, що в 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Беручи до уваги наведене і виходячи із встановленого державою розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та обоюдного обов`язку батьків на їх утримання, а також обставини для необхідного рівня життя дитини, гармонійного розвитку, з урахуванням вимог діючого законодавства, наданих позивачкою та відповідачем письмових доказів, враховуючи часткове визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що в силу ст. 182 СК України з відповідача, який є батьком неповнолітньої дитини слід стягувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини щомісячно в розмірі 1/4 частин заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відсутні підстави для задоволення розміру аліментів не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, оскільки позивачем не надано жодних доказів достатності заробітку (доходу) платника аліментів, а тому позов підлягає до часткового задоволення.

Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.190 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Відповідно до ст.ст.264-265 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи те, що позивач при зверненні з позовом до суду була звільнена від сплати судового збору, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Крім того, позивачем в позовній заяві та відповіді на відзив вказано про стягнення з відповідача на користь позивачки понесених нею судових витрат.

Відповідно до ст.134 ЦПК України - разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній /орієнтований/ розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Судом була досліджена позовна заява та додані до неї матеріали, з якої вбачається, що позивач зазначає попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв"язку із розглядом справи: позивачем вже понесені витрати на оплату послуг адвоката - оплата складення процесуальних документів, копіювання документів, засвідчення копій, надання консультації на суму 600 грн. за годину роботи адвоката, понесення інших витрат залежить від

позиції відповідача та від ходу розгляду справи. Крім того, у відповіді на відзив позивач зазначає про понесення нею витрат на оплату судового збору в сумі 768 грн.40 коп.

Нормою ст.137 ЦПК України регламентовано витрати на професійну правничу допомогу, зокрема вказано, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Велика палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16, роз`яснила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги роз`яснення, які містяться в постанові Великої палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, враховуючи, що позивачем та її представником не надано доказів, що підтверджують саме оплату наданих послуг (виконаних робіт), суд приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в частині витрат на надання правничої допомоги. Квитанція про сплату судового збору позивачем в сумі 768 грн.40 коп. в матеріалах справи відсутня.

На підставі ст.ст. ст.180,181,182,183,190 СК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 133, 141, 247, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце роботи невідоме, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду 23 вересня 2019 року і до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 судовий збір в дохід держави в сумі 768 грн. 40 коп.

У задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача понесених нею судових витрат - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Гончаренко