Справа № 467/1075/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
14.11.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Кологривої Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу у порядку спрощеного провадження за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
У вересні 2019 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 грудня 2016 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, в зв`язку з якою відповідач отримав кредит в розмірі 5586 грн. 47 к. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 13 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складають Кредитний договір, підтверджується підписом в заяві. Проте зобов`язання за кредитним договором відповідачем не були виконані, в зв`язку з чим станом на 21 серпня 2019 року заборгованість по поверненню позики становить 27 776 грн. 85 к. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 27 776 грн. 85 к., з яких: заборгованість за кредитом - 5586 грн. 47 к., заборгованість за процентами за користування кредитом 1717 грн. 21 к., заборгованість за пенею та комісією 6703 грн. 50 к., штраф відповідно до п.2.2 Генеральної Угоди - 13 769 грн. 67 к..
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання двічі не з`явилася без повідомлення причин, незважаючи на те, що про дату, час і місце судового засідання повідомлялася за місцем реєстрації, відзиву до суду не подала.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем відповідно до вимог ст.ст.1054, 1055 ЦК України 27 грудня 2016 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, в зв`язку з якою відповідач отримав кредит в розмірі 5586 грн. 47 к. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 13 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складають Кредитний договір, підтверджується підписом в заяві.
Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняться виконанням, проведеним належним чином.
У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Всупереч взятим на себе зобов`язанням відповідач порушив умови кредитного договору та не сплатив станом на 21 серпня 2019 року заборгованість по договору у розмірі 27 776 грн. 85 к., з яких: заборгованість за кредитом - 5586 грн. 47 к., заборгованість за процентами за користування кредитом 1717 грн. 21 к., заборгованість за пенею та комісією 6703 грн. 50 к., штраф відповідно до п.2.2 Генеральної Угоди - 13 769 грн. 67 к.
Оскільки невиконанням взятого на себе зобов`язання відповідач спричинив заборгованість перед позивачем у розмірі 27 776 грн. 85 к., порушене право позивача на повернення суми наданого кредиту та отримання відсотків за користування кредитом підлягає судовому захисту шляхом часткового задоволення його позову та стягнення з відповідача на його користь суми позову і судових витрат, понесених при зверненні до суду.
Банком нараховано відповідачу пеня та штрафи, передбачені п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якого при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф згідно тарифів в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову та п. 2.1.1.12.6.1, відповідно до якого у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями сплачується пеню відповідно до Тарифів у розмірі 0.24 % від суми загальної заборгованості(нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн.
Разом з тим суд вважає безпідставним одночасне нарахування та стягнення з відповідача пеніта комісії - 6703 грн. 50 к. та штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної Угоди - 13 769 грн. 67 к..
Так, статтями 546, 549 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, іншими видами забезпечення.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Умовами спірного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.
У той самий час ним же передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.
Тому, враховуюче викладене, суд вважає, що пеня та штрафи нараховані банком за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань.
За такого, з позичальника за порушення строків виконання грошових зобов`язань може бути стягнутий тільки один вид неустойки.
А тому, враховуючи обставини справи, розмір заборгованості за кредитом та процентів за користування кредитом, суд вважає за необхідне стягнути заборгованість за пенею, відмовивши у стягненні заборгованості за штрафом з метою запобігання подвійного притягнення відповідача до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а саме порушення строків виконання грошових зобов`язань по сплаті кредиту та процентів.
Такі висновки суду узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладені ним у постанові від 21 жовтня 2015 року №6- 2003цс15 і постанові від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню:заборгованість за кредитом - 5586 грн. 47 к., заборгованість за процентами за користування кредитом 1717 грн. 21 к., заборгованість за пенею та комісією 6703 грн. 50 к.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи розмір задоволених позовних вимог 50,43 %.
Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 76-81, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива