Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/1182/19

Провадження № 2/440/1528/2019

15 листопада 2019 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Буську в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новосілківської сільської ради Буського району Львівської області про визнання права на середню земельну частку (пай) та встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з означеним позовом. Покликаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помера її бабця ОСОБА_2 . Після смерті останньої, відкрилась спадщина, що складається з середньої земельної частки із земель КСП «Новосілки» площею 1,56 умовних кадастрових гектарів, розташована на території Новосілківської сільської ради Буського району Львівської області. Позивач є спадкоємцем п`ятої черги спадкування до даного майна, фактично прийняла спадщину, інших першочергових спадкоємців немає. До нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, не зверталася, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на дане спадкове майно. Крім того, у Сертифікаті на право на земельну частку на ім`я спадкодавця, допущена помилка в написанні імені, а саме зазначено ОСОБА_3 . Просить суд встановити факт належності бабці вище згаданого сертифікату та визнати за нею право власності на спадкове майно.

ОСОБА_1 до початку судового засідання, подала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задоволити.

Представник відповідача Новосілківської сільської ради подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, позов визнають, заперечень щодо такого, не мають.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами.

Відповідно до ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно дост.ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Свідоцтвом серії НОМЕР_1 , виданим Новосілківською сільською радою Буського району Львівської області 29.12.1999 року, підтверджується факт смерті ОСОБА_2 , про що зроблено актовий запис № 36.

Померлій, згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) Серії ЛВ № 8402 від 30.09.1998 року, виданого на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 28.09.1998 року № 381, належала земельна ділянка із земель КСП «Новосілки» площею 2,00 умовних кадастрових га., розташована на території Новосілківської сільської ради Буського району Львівської області.

Як вбачається з листа Відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, згідно розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 29.09.2000 р. № 451 «Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель» на ОСОБА_3 розрахована середня земельна частка розміром 1,56 умовних кадастрових га, з них рілля 1,37 га, кормові угіддя - 0,19 га. Така і входить до складу спадщини.

Однак у згаданому сертифікаті допущено помилку в написанні імені бабці позивача, а саме така зазначена ОСОБА_4 .

В силу ст. 293, ст. 315 ч.1 п. 6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , жителька с. Лісок, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є одна і таж особа.

З наведеного, суд приходить до висновку, що слід встановити факт належності вище згаданого сертифікату на право на землю ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що спадкодавець заповіту не залишила. У разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості. Позивач є спадкоємцем п`ятої черги спадкування за законом. Інших першочергових спадкоємців немає.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга).

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Позивач фактично прийняла спадщину після смерті бабці, вступила у володіння і розпорядження спадковим майном.

Отже враховуючи наведене вище, спадкоємцем до даного спадкового майна є позивач, інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, ні за заповітом, ні за законом немає.

В силу ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Враховуючи вище викладене, те що позивач не може в іншому порядку оформити право власності на землю в порядку спадкування за законом, позовна заява про встановлення факту належності документу та визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1220, 1258, 1265, 1268 ЦК України, ст.ст. 525, 529 - 532, 549 ЦК УРСР, суд -

ухвалив :

позов задоволити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , жителька с. Лісок, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є одна і таж особа.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає в АДРЕСА_1 , право власності на земельну частку (пай) площею 1,56 умовних кадастрових га, з них рілля 1,37 га, кормові угіддя - 0,19 га, що розташована на території Новосілківської сільської ради Буського району Львівської області, за межами населеного пункту, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Буський районний суд Львівської області.

Суддя: Б. М. Журибіда