Справа 206/1502/19
Провадження 2-о/206/224/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Щербині Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту того, що вона має приналежність до польської національності, що є підставою для внесення змін до її актового запису про народження із зазначенням національності її матері «полька».

Свою заяву обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася її мати ОСОБА_3 , яка за національністю «поляка», оскільки її мати ОСОБА_4 , баба ОСОБА_5 та дід ОСОБА_6 по лінії матері були поляками. ІНФОРМАЦІЯ_2 року вона народилася у м. Новомосковськ Дніпропетровської області. Однак, з невідомих їй причин у її актовому записі про народження національність її матері ОСОБА_2 була вказана, як «українка», а не «полька». Чому так сталось не може пояснити їй і мати каже, що тоді не звернула на це уваги. Дізнавшись про цю помилку, вона звернулась до відділу державної реєстрації із заявою про внесення змін до актового запису про її народження в частині зазначення національності матері «полька». Однак у внесенні таких змін їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Так, наявність вказаної помилки позбавляє її можливості ідентифікувати свою національність. Вона має право на визначення своєї національності, а тому просить суд в особі держави визнати за нею таке право.

Ухвалою суду від 18 березня 2019 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник заявника у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Заінтересована особа Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання явку свого представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності та в якій зокрема зазначила, що за національністю є полькою та не заперечує проти внесення змін щодо її національності в актовому записі про народження її доньки ОСОБА_1

Заслухав думку представника заявника, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до такого.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася мати заявника ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 (а.с.16).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження, батьки матері заявника ОСОБА_2 (заінтересованої особи) - ОСОБА_4 та ОСОБА_8 за національністю були «поляками», оскільки народились в с. Переволока Бучацького району Тернопільської області, яке за територіальною приналежністю тоді відносилось до території Республіки Польщі (а.с.18).

Відповідно до архівної довідки державного архіву Тернопільської області Тернопільської обласної державної адміністрації № Г-137/04-11 від 26.11.2018, у документах архівного фонду Окружні виборчі комісії по виборах депутатів до польського Сейму і Сенату у списках виборців по Сейму гміни Переволоки Бучацького повіту Тернопільського воєводства ) сучасного Борщівського району Тернопільської області) за 1930 рік значаться: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є прабабкою та прадідом заявника та відповідно бабою та дідом матері заявника.

Також викладене слідчить, що останні були громадянами Польщі, оскільки приймали участь у виборах до сейму Республіки Польщі, а відповідно відносились до «польської» національності.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить висновку про доведеність належності заявника до «польської» національності, оскільки батьки її матері, прабаба та прадід по лінії матері, а відповідно і сама матір заявника за національністю «поляки».

Однак, як вбачається в свідоцтві про народження заявника національність її матері була вказана «українка», а не «полька».

Так, заявниця зверталася до Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за внесенням змін до її актового запису про народження щодо зазначення національності її матері «полька», однак такі зміни внесені не були, а їй рекомендовано було звернутися до суду.

Як установлено судом заявниця є членом у Дніпропетровського обласного Союзу поляків з 2018 року, сповідує польську культуру та традиції в зв`язку з тим, що є полькою, також є парафіянином римо-католицького костелу (церкви) у м. Павлоград.

Як зазначено у листі Дніпропетровського обласного союзу поляків № 02 від 14 березня 2019 року, відповідно до польської культури і національних польських традицій та звичаїв польської національності, національність визначається за походженням від батьків.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Статтею 3 Рамкової конвенції про захист національних меншин, яка ратифікована Законом України №703/97-ВР від 9 грудня 1997 року "Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин" визначено, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Особи, які належать до національних меншин, можуть здійснювати права і свободи, що випливають з принципів, проголошених в зазначеній Рамковій конвенції, одноосібно та разом з іншими. Частиною 1 статті 11 вказаної Конвенції визначено, що сторони зобов`язуються визнавати за кожною особою, яка належить до національної меншини, право використовувати своє прізвище (по батькові) та ім`я мовою меншини, а також право на їх офіційне визнання, відповідно до умов, передбачених у їх правових системах.

У статті 1 Угоди про принципи співробітництва між Україною та Республікою Польща по забезпеченню прав національних меншин визначено, що для досягнення цілей цієї Угоди під національними меншинами (надалі "меншини") маються на увазі відповідно: - групи громадян України, які є поляками за національністю, та які виявляють почуття національної самосвідомості, єдності зі своїм етносом, - групи громадян Республіки Польща, які є українцями за національністю та які виявляють почуття національної самосвідомості, єдності зі своїм етносом.

Відповідно до статті 3 згаданої Угоди, кожна із Сторін враховує у своїй політиці законні інтереси меншин, вживає законодавчі, адміністративні та інші необхідні заходи для зберігання, розвитку їх етнічної, мовної, культурної та релігійної самобутності, недопущення на своїй території будь-якої дискримінації осіб за ознакою їх приналежності до меншини, а також будь-яких спроб асиміляції меншин проти їх волі.

Статтею 3 Рамкової конвенції Ради Європи Про захист національних меншин (ратифікованої Законом України № 703/97-ВР від 09 грудня 1997 року) передбачено, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Відповідно до статті 300 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Отже, враховуючи, що відповідними документами підтверджений той факт, що матір заявника за національністю «полька», то зважаючи на передбачене ст. 11 Закону України «Про національні меншини» право заявника вільно обирати і відновлювати національність, яке залежить від волевиявлення особи і не пов`язане з обов`язковою вимогою перебування обох батьків цієї особи у одній національності, суд вважає, що є достатні підстави для встановлення факту приналежності заявника до польської національності та внесення про це відповідних змін до її актового запису про народження.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), заінтересована особа: Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (місцезнаходження: м. Новомосковськ, вул. Українська,7а), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має приналежність до польської національності, зобов`язавши Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до її актового запису про народженням від 04.06.1971 року № 440, змінивши в графі національність її матері з «українка» на «полька».

Повний текст рішення складений 6 травня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук