Дата документу 12.11.2019 Справа № 333/6382/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний №333/6382/18

Провадження №22-ц/807/2297/19

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Подліянова Г.С., Кочеткової І.В.,

за участю секретаря судового засідання : Ващенко З.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 травня 2019 року в справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі ПрАТ «СК «АХА Страхування») звернулося до суду з позовом ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що 16 червня 2016 року, о 21 годині 45 хвилин, у м. Запоріжжі по вул. Святого Миколая сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Dacia Sandero», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 (власник транспортного засобу ОСОБА_3 ) та автомобіля «ВАЗ 2103», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 (власник автомобіля ОСОБА_4 ).

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2016 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п.16.11 ПДР України (ст. 124 КпАП України).

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Dacia Sandero», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «СК «АХА Страхування», а автомобіля «ВАЗ 2103», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 - в ПрАТ «СК «ПРОВІДНА».

Розмір страхового відшкодування, яке позивач виплатив у зв`язку із відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу «Dacia Sandero», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , складає 55 859,38 грн.

10 лютого 2017 року ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» в порядку регресу було здійснено виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 34 410,27 грн, у зв`язку із чим невідшкодованими залишилося 21 449,11 грн.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив суд стягнути 21 449,11 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір в сумі 1 762 грн з відповідача ОСОБА_1 .

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням ПрАТ «СК «АХА Страхування» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, судові витрати стягнути з відповідача.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

ОСОБА_1 втретє до суду апеляційної інстанції не з`явився, повідомлявся за адресою, яка зазначена у позовній заяві.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається ( ч.1 ст. 44 ЦПК України).

Згідно зі ст.. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Судові повістки направлялись за адресою, яка міститься в матеріалах справи, проте рекомендовані листи повертались до апеляційного суду із відміткою пошти причини невручення «закінчення терміну зберігання» ( а.с. 97-98;142-143;147-148;151-152;170-171).

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку ( ч.7 ст. 128 ЦПК України).

Апеляційним судом вжиті заходи щодо встановлення місця реєстрації відповідача.

Згідно відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 09.09.2019 року № 01-71/14237 за відомостями Департаменту інформація про місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня ( а.с.128).

Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом (ч.10 ст. 130 ЦПК України).

Апеляційним судом, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, було розміщено оголошення про виклик до суду апеляційної інстанції відповідача ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 22 жовтня 2019 року та на 12 листопада 2019 року на офіційному сайті Запорізького апеляційного суду у розділі «Оголошення про виклик до суду» ( а.с.138-139;177-178).

Від представника ПрАТ «СК «АХА Страхування» надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вимоги апеляційної скарги підтримують ( а.с.188).

Враховуючи вищеназвані обставини та положення процесуального закону, колегія суддів ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на такі обставини.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що підстави для відшкодування шкоди зі страхувальника відсутні, оскільки встановлено, що вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу транспортного засобу «Dacia Sandero», сума фактично виплачених ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» коштів у якості страхового відшкодування, не перевищують сум страхового відшкодування шкоди, завданої майну.

Колегія суддів із вказаним висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «DACIA Sandero» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням відповідача (а.с.10).

За договором добровільного страхування наземного транспорту №85725а6дк від 28 березня 2016 року цивільно-правова відповідальність власника «Dacia Sandero», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , яким відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_3 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «АХА Страхування», що підтверджується договором від 28 березня 2016 року (а.с.12, 15).

Відповідно до звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу № НОМЕР_3 від 29 червня 2016 року, вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля з врахуванням фізичного зносу складає 42 275,84 грн (а.с.18-34).

24.06.2016 року, згідно із заявою страхувальника, ПрАТ «СК «АХА Страхування» було сплачено на рахунок ФОП ОСОБА_5 , який здійснював ремонт автомобілю «Dacia Sandero», страхове відшкодування в розмірі 53 986,38 грн, яке розраховано наступним чином: 56 859,38 грн (вартість відновлювального ремонту) 1 000 грн (франшиза) 1 873 грн сума взаємозаліку по несплаченим платежам) (а.с.9,12,14).

Згідно із полісом АЕ8346101, який діяв станом на 16.06.2016 року (дата дорожньо-транспортної пригоди), укладеним між відповідачем ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», встановлені страхові суми за шкоду заподіяну майну (ліміти цивільно-правової відповідальності) 50 000 грн, із визначенням франшизи 1000 грн (а.с.35).

Позивач ПрАТ СК «АХА Страхування» звернувся із зворотньою вимогою до страховика цивільно-правової відповідальності винної особи - ПрАТ СК «ПРОВІДНА», яке відшкодувало позивачу понесене ним страхове відшкодування на загальну суму 34 410,27 грн (а.с.8).

Вважаючи, що ліміт цивільно-правової відповідальності за страховими сумами ПрАТ СК «ПРОВІДНА» на відшкодування майнової шкоди вичерпано, позивач звернувся із претензією про регресні вимоги до винної у дорожньо-транспортній пригоді особи ОСОБА_1 та звернувся із зазначеним позовом до суду.

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З огляду на вказане, стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), та 3 жовтня 2018 року у справі 760/15471/15-ц (провадження №14-316цс18).

У цій справі судом не було встановлено обставин, які надають право позивачеві на звернення до суду з регресним позовом до відповідача у справі за правилами статті 38 відповідного закону.

Вимога позивача (страховика потерпілої) до завдавача шкоди не є регресною та заснована на інших приписах законодавства.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Судом першої інстанції під час визначення фактичного розміру завданої шкоди було взято до уваги звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу № 1850 від 29 червня 2016 року, з чим не погоджується колегія суддів з наступних підстав.

Так, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Згідно з рахунком-фактурою ФОП ОСОБА_5 №1145/1 від 23.06.2016 року вартість проведеного відновлюваного ремонту становить 56 859,38 грн (а.с.14).

23.06.2016 року складено страховий акт № АХА2097524 за договором добровільного страхування від 28.03.2016 року, відповідно до якого прийнято рішення про виплату страхувальнику страхового відшкодування у розмірі 53 986,38 грн (а.с.12).

Позивачем на підставі заяви про виплату страхового відшкодування та згідно із страховим актом № ТР-11-3875 здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 53 986,38 грн, а саме: безпосередньо на рахунок ФОП ОСОБА_5 , який здійснював відновлювальний ремонт автомобіля, що підтверджується копією платіжного доручення від 24.06.2016 № 250645 (а.с.9).

Згідно з пунктом 1.6 Методики відновлювальний ремонт - це комплекс операцій щодо відновлення справності або робото здатності колісних транспортних засобів чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів, а відповідно до пункту 2.3 Методики вартість відновлювального ремонту дорожнього транспортного засобу - це грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісних транспортних засобів.

Відповідно до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Водночас, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення (правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 20.03.2018 року, справа № 911/482/17).

Отже, до винної в дорожньо-транспортній пригоді особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, в силу статті 1194 ЦК України покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність, як на власника джерела підвищеної небезпеки - учасника дорожньо-транспортної пригоди, яка настає лише у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди.

Таким чином, оскільки розмір завданої шкоди у розмірі 53 986,38 грн перевищує ліміт відповідальності відповідача в 50 000 грн, ПрАТ СК «ПРОВІДНА» заявлену суму збитків відшкодувало частково на загальну суму 34 410,27 грн, з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» підлягає стягненню сума в 19 576,11 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (53 986,38 грн ( фактична виплата страхувальнику страхового відшкодування) 34 410,27 грн (страхове відшкодування, яке ПрАТ СК «ПРОВІДНА» виплатило позивачу).

Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів не приймає здійснені позивачем розрахунки суми, яка підлягає стягненню з відповідача, оскільки за основу взято суму відновлювального ремонту, згідно рахунку №1145/1 від 23.06.2016 року ФОП ОСОБА_5 та калькуляції до рахунку, а не фактично перераховані позивачем кошти на рахунок ФОП ОСОБА_5 ( а.с.9)

Ураховуючи вимоги пропорційності, а саме задоволення позовних вимог на 91,3% (19 576,11 грн замість 21 449,11 грн) з ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 4 239,52 грн (а.с.6, 83).

Керуючись ст. ст. 367, 376, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» задовольнити частково.

Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 травня 2019 року в цій справі скасувати та прийняти нову постанову.

Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 19 576 грн 11 коп. (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот сімдесят шість гривень 11 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» судовий збір в розмірі 4 239 грн 52 коп. (чотири тисячі двісті тридцять дев`ять гривень 52 копійки).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови складено 13 листопада 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: Г.С. Подліянова

І.В. Кочеткова