ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 684/197/17
Провадження № 22-ц/4820/808/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах

Гринчука Р.С., П`єнти І.В., Талалай О.І.,

секретар - Кошельник В.М.,

за участю представника АТ КБ «Приватбанк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Старосинявського районного суду Хмельницької області від 19 лютого 2019 року, суддя Завадська О.П., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У березні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» (далі - Банк) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову було зазначено, що станом на 28.02.2017 року ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 57373, 93 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 3336, 84 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 46821,17 грн., заборгованості за пенею та комісією, штраф у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 2708, 28 грн. (процентна складова).

У зв`язку з цим Банк просив суд стягнути з ОСОБА_1 вказану вище заборгованість.

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про відшкодування моральної шкоди. У вересні 2018 року вимоги зустрічної позовної заяви були уточнені, позивач просив суд стягнути з Банку моральну шкоду у розмірі 108 000 грн.

В обґрунтування зустрічного позову було зазначено, що з березня 2015 року по травень 2017 року Банк завдав йому моральної шкоди, оскільки вчиняв по відношенню до нього протиправні дії.

Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 19 лютого 2019 року зустрічну позовну заяву було залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати вказану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що у нього була поважна причина неявки у підготовчі судові засідання, а саме необхідність догляду за матір`ю, яка є інвалідом першої групи, не може самостійно забезпечити свою життєдіяльність та потребує його постійного догляду.

Крім того, його представник ОСОБА_2 . повідомляв суд про неможливість взяти участь у підготовчому судовому засіданні у зв`язку з відрядженням та розглядом іншої справи, ним також були подані до суду клопотання про призначення відеоконференції, які, однак не були вирішені судом, в порушення вимог ст. 212 ЦПК України.

В той же час суд не звернув уваги на ту обставину, що деякі судові засідання не відбулися через неявку представника Банку, захворюванням судді, неможливістю провести відеоконференцію з технічних причин.

Зазначив, що 15.02.2019 року його представник правомірно подав клопотання про відкладення підготовчого засідання на іншу дату у зв`язку з розглядом іншої справи у м. Києві, однак судом ця обставина не була взята до уваги.

В судове засідання апелянт не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник Банку в суді проти апеляційної скарги заперечив, підтримав ухвалу суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення учасника справи, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом встановлено, що у березні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

04.08.2017 року ОСОБА_1 пред`явив до ПАТ КБ «Приватбанк» зустрічний позов про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Старосинявського районного суду від 14.08.2017 року вимоги за зустрічним позовом та первісним позовом об`єднано в одне провадження для спільного розгляду.

11.09.2018 року ОСОБА_1 подав уточнену зустрічну позовну заяву до Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» про відшкодування моральної шкоди з підстав порушення його прав споживача, яка ухвалою Старосинявського районного суду від 11.09.2018 року була прийнята до спільного розгляду в загальному позовному провадженні.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд виходив з того, що належним чином повідомлений позивач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання повторно не з`явилися (21.08.2018 року, 26.09.2018 року, 29.11.2018 року, 08.01.2019 року, 07.02.2019 року та 19.02.2019 року), систематично заявляли клопотання про відкладення підготовчого судового засідання з різних причин, які не завжди були підтверджені належними допустимими письмовими доказами, тому визнаються судом неповажними; заяву про розгляд справи за його відсутності позивач ОСОБА_1 або його представник суду не направляв.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Це право гарантується частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Белле проти Франції» суд зазначив, що частина 1 статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві (Bellet v. France, 04/12/1995, Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).

Кожен має право на судовий розгляд справи, що стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, у статті 6 представлено «право на суд», разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (Golder v. The United Kingdom, 21/02/1975, § 36).

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Beles and others v. The Czech Republic, 12/11/2002, § 49).

Згідно з ч. ч. 1, 3, 5 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Верховний Суд зазначає, що правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи (ухвали Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 січня 2019 року у справі № 346/3736/15-ц, від 25 березня 2019 року у справі № 757/5359/18-ц, від 31 січня 2019 року у справі № 442/2263/18).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений судом про час та місце проведення підготовчих судових засідань, призначених на 21.08.2018 року (рек. повідомл. т. 1 а.с. 231), 26.09.2018 року (розписка т. 2 а.с. 25), 29.11.2018 року (рек. повідомл. т. 2 а.с. 63, 64), 08.01.2019 року (рек. повідомл. т. 2 а.с. 74,75), 07.02.2019 року (телефонограма т. 2 а.с. 80) та 19.02.2019 року (рек. повідомл. т. 2 а.с. 88 ).

Позивачем ОСОБА_1 були подані клопотання про відкладення підготовчого судового засідання, які були призначені на 21.08.2018 року (т. 1 а.с. 241), на 26.09.2018 року (т. 2 а.с. 31), на 29.11.2018 року (т. 2 а.с. 65), на 08.01.2019 року (т. 2 а.с. 76), на 07.02.2019 року (т. 2 а.с. 82-83), на 19.02.2019 року (т. 2 а.с. 91, 97).

Колегія суддів приходить до висновку, що неявка ОСОБА_1 або його представника в підготовче судове засідання 19.02.2019 року не може вважатися повторною неявкою як підстава для залишення позову без розгляду з таких підстав.

Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 07.02.2019 року ОСОБА_1 було роз`яснено право на професійну правничу допомогу адвоката (а.с. 87). ОСОБА_1 скористався таким правом, залучивши до справи адвоката Присяжнюка Р.В., уклавши з ним договір про надання правової допомоги напередодні підготовчого судового засідання, в якому було постановлено оскаржувану ухвалу.

Більше того, як вбачається з матеріалів справи, від ОСОБА_1 або його представника клопотання про розгляд справи за його відсутності не надходило, а його неявка в судове засідання за умови належного повідомлення про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджало розгляду справи за його позовом до Банку у підготовчому судовому засіданні.

У відповідності з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України належним чином повідомлений позивачОСОБА_1 повідомив про причини неявки в підготовче судове засідання 19.02.2019 року, що також унеможливлює залишення позову без розгляду.

Клопотання про відкладення підготовчого судового засідання, яке було призначено на 19.02.2019 року, містило також клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яке суд першої інстанції не розглянув та не вирішив, що також є порушенням норм процесуального права.

Необхідно також зазначити, що у письмових клопотаннях, які надійшли на адресу суду 15.02.2018 року, ОСОБА_1 та адвокат Присяжнюк Р.В. як на підставу відкладення розгляду справи на іншу дату посилалися на неможливість участі адвоката в якості представника сторони в судовому засіданні 19.02.2019 року у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні, що є поважною причиною неявки в суд і відповідно до норм ЦПК може бути підставою для відкладення судового засідання (а.с. 91, 94, т. 2).

Більше того, за таких обставин, а саме відсутності у підготовчому судовому засіданні ОСОБА_1 , який має статус відповідача у цій же справі однак за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, суд провів підготовче засідання 19.02.2019 року з участю представника кредитора і призначив справу до розгляду в режимі відеоконференції (а.с. 106, т. 2). Таким чином в даному випадку суд прийшов до протилежних висновків за одних і тих же обставин в одній справі. З однієї сторони суд послався на неможливість проведення підготовчого судового засідання 19.02.2019 року у зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 , як позивача за його позовом до Банку і залишив поданий ним зустрічний позов без розгляду. В той же час суд вважав за можливе провести підготовче судове засідання за таких обставин за позовом Банку до ОСОБА_1 і призначити справу до судового розгляду. Такі дії суду не можуть бути визнані процесуально правильними.

Враховуючи право кожного на доступ до суду колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції передчасно постановив ухвалу про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, оскільки неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Старосинявського районного суду Хмельницької області від 19 лютого 2019 року скасувати, справу направити до Старосинявського районного суду Хмельницької області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повна постанова складена 11.05.2019 року.

Судді Р.С. Гринчук

І.В. П`єнта

О.І. Талалай