Номер провадження: 22-ц/813/4265/19
Номер справи місцевого суду: 520/2224/19
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів колегії: Дрішлюка А.І.,

Черевка П.М.,

при секретарі: Півнєві Д.С.,

за участю: адвоката позивача ОСОБА_1 - Свиди К.В. ,

адвоката відповідача ТОВ «Бізнес центр «Шкільний» - Тарановського Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - Свиди Катерини Володимирівни на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2019 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес центр «Шкільний», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_1 , про переведення прав покупця,-

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Бізнес центр «Шкільний», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_1 , про переведення прав покупця.

Разом з позовною заявою до суду надано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, право власності на яке зареєстровано за ТОВ «Бізнес центр «Шкільний» (): 1/8 частку у праві власності на нежитлову будівлю офісного центру за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 20586490, (яка раніше належала ОСОБА_3 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; 1/2 частку у праві власності на нежитлову будівлю офісного центру за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 20586432, (яка раніше належала ОСОБА_3 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; 1/8 частку у праві власності на нежитлову будівлю офісного центру за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 20259010, (яка раніше належала ОСОБА_4 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01. Також просить забезпечити позов шляхом заборонення суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам та нотаріусам вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження нерухомого майна: 1/8 частки у праві власності на нежитлову будівлю офісного центру за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 20586490, (яка раніше належала ОСОБА_3 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; 1/2 частки у праві власності на нежитлову будівлю офісного центру за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 20586432, (яка раніше належала ОСОБА_3 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; 1/8 частки у праві власності на нежитлову будівлю офісного центру за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 20259010, (яка раніше належала ОСОБА_4 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Посилаючись на те, що наявний ризик відчуження об`єктів нерухомості іншим особам, що може призвести до значного ускладнення виконання рішення суду та вимушеної необхідності додатково оспорювати інші акти та правочини.

Заява розглянута за відсутності сторін.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2019 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Свида К.В. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити вимоги заяви у повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з її необґрунтованості та недоведеності, і апеляційний суд погоджується з такими висновками суду, оскільки позивач не мотивував та не довів належними та допустимими доказами того факту, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, постановленого за наслідками розгляду даного позову.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом неповно з`ясовані обставини справи справи є необґрунтованими.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом норм матеріального та процесуального права є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків ухвали суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що законних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

При цьому апеляційний суд зазначає, що позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду із вищезазначеною заявою у разі наявності належно мотивованих підстав для вчинення відповідних процесуальних дій та подання ним достовірних та достатніх доказів в обґрунтування своїх вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382 - 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Свиди Катерини Володимирівни залишити без задоволення, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено: 27 липня 2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М.Драгомерецький

А.І.Дрішлюк

П.М.Черевко