Провадження №: 2/755/2888/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" листопада 2019 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву позивача ОСОБА_1 про залишення без розгляду частину заявлених вимог за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

10 липня 2013 року Дніпровським районним судом м. Києва (головуючий суддя Гончарук В.П.) постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

16 жовтня 2013 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, яка занесена до журналу судового засідання, про прийняття зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п.9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

12 березня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про залишення без розгляду первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 березня 2018 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

07 вересня 2018 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, передано в провадження судді Савлук Т.В. в порядку визначеному п. 3 ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України.

18 вересня 2018 року суддею Дніпровського районного суду міста Києва Савлук Т.В. постановлено ухвалу про прийняття до свого провадження цивільної справи та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

26 червня 2019 року (вх.№40461/1) позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про залишення без розгляду частину заявлених вимог за первісним позовом, а саме: «Визнати за ОСОБА_1 , право власності на Ѕ (50%) земельної ділянки, яка оформлена на ім`я колишнього чоловіка ОСОБА_2 , яка розташована на території Глибочицької сільради Житомирського району державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №611426 , зареєстрований 23 березня 2009 року №15», з посиланням на положення ст.43 та ст.257 Цивільного процесуального кодексу України, інші позовні вимоги (позовна заява а.с.190-198 т.1) залишає без змін.

Представник позивача - адвокат Олійник О.В. в судовому засіданні просила задовольнити заяву позивача про залишення позову без розгляду в частині вимог, які стосуються визнання права власності на земельну ділянку, що є процесуальним правом позивача.

Представник відповідача - адвокат Чертков І.В. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви позивача про залишення позову без розгляду в частині заявлених вимог.

Вислухавши думку учасників справи, оцінивши наведені позивачем підстави для залишення без розгляду частини заявлених вимог, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. ( п. 5 ч.1 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України)

Виходячи з предмету позову та суб`єктивного складу сторін, суд приходить до висновку, що заява позивача про залишення без розгляду позову в частині заявлених вимог підлягає задоволенню, оскільки позивач скористався процесуальним правом залишити позов без розгляду, підстава для залишення позову без розгляду не протирічить закону, не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів.

Як передбачено у п.4 ч.1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» , сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 257, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, в частині вимог, а саме: «Визнати за мною, ОСОБА_1 , право власності на Ѕ (50%) земельної ділянки, яка оформлена на ім`я колишнього чоловіка ОСОБА_2 , яка розташована на території Глибочицької сільради Житомирського району державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №611426 , зареєстрований 23 березня 2009 року №15», - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, заява якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017,апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я :