Справа № 419/1094/19
Провадження № 2/419/362/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О. М.,

при секретарі - Шапка О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Щастинської міської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до Щастинської міської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна тітка - ОСОБА_2 . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 є рідною тіткою позивача по батьку, при цьому позивач є єдиною спадкоємицею за законом після її смерті.

За життя, а саме 23.11.2005 року, ОСОБА_2 було складено заповіт, яким все своє майно вона заповіла своєму брату (батькові позивача) - ОСОБА_3 . Однак, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто ще до часу відкриття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з чим спадкування належного ОСОБА_2 майна повинне відбуватись в порядку спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_1 з 2013 року та до часу відкриття спадщини постійно мешкала разом зі своєю тіткою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Позивач здійснювала догляд за своєю тіткою, турбувалася про неї, проживали однією родиною.

Однак, при зверненні позивача до державного нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області Харченко О.С., їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки на думку нотаріуса наданих заявником документів недостатньо для підтвердження факту спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у зв`язку з чим вона вважається такою, що не прийняла спадщину в установлений законом строк, а також з аналізу наданих документів неможливо достовірно встановити факт родинних відносин між нею та померлою ОСОБА_2 .

Таким чином, отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , є неможливим, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з позовом до Щастинської міської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно.

Позивач - ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с.57).

Представник відповідача - Щастинської міської ради в судове засідання не з`явився, заперечень проти позову не надав.

Згідно положень ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 14.12.2015 року Виконавчим комітетом Щастинської міської ради (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, а саме квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19, 22-23).

Право власності ОСОБА_2 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 49,50 м2, житловою площею - 31,20 м2, підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.07.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Луганської державної нотаріальної контори Харченко О.С. за реєстровим №720, бланк серії НОМЕР_2 (а.с.19).

Згідно рішення LX сесії VI скликання Щастинської міської ради від 22.10.2015 року № 60/3 вулицю АДРЕСА_2 перейменовано на вулицю АДРЕСА_1 (а.с.58).

ОСОБА_2 є рідною тіткою позивача по батьку, при цьому позивач є єдиною спадкоємицею за законом після її смерті.

За життя, а саме 23.11.2005 року, ОСОБА_2 було складено заповіт, яким все своє майно вона заповіла своєму брату (батькові позивача) - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.18).

Однак, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 03.12.2009 року Виконавчим комітетом Щастинської міської ради (а.с.11).

Факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є рідною дочкою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_4 (а.с.8). Факт зміни прізвища позивачем з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 (а.с.9).

Таким чином, спадкоємиць за заповітом - ОСОБА_3 помер ще до часу відкриття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з чим спадкування належного ОСОБА_2 майна повинне відбуватись в порядку спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_1 з 2013 року та до часу відкриття спадщини постійно мешкала разом зі своєю тіткою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Позивач здійснювала догляд за своєю тіткою, турбувалася про неї, проживали однією родиною.

Однак, при зверненні позивача до державного нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області Харченко О.С., їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 (а.с.17), оскільки на думку нотаріуса наданих заявником документів недостатньо для підтвердження факту спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у зв`язку з чим вона вважається такою, що не прийняла спадщину в установлений законом строк, а також з аналізу наданих документів неможливо достовірно встановити факт родинних відносин між нею та померлою ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

При зверненні до суду з позовом позивач просила суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що є необхідним для підтвердження її права на спадкове майно як спадкоємця за правом представлення другої черги за законом.

Факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_6 (а.с.10) та копією свідоцтва про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_7 (а.с.13), заповнених російською мовою, відповідно до яких батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_16 . є « ОСОБА_17 » та « ОСОБА_12 »; а також співпадінням місця народження ОСОБА_2 згідно копії її паспорта (а.с. 15) з місцем народження ОСОБА_3 згідно копії його свідоцтва про народження (а.с.10), а саме с. Трехізбенка. Невідповідність імені ОСОБА_2 згідно свідоцтва про народження з іншими документами, зокрема, паспортом громадянина України (а.с.15), трудовою книжкою (а.с.14), заповітом складеним від її імені (а.с.18), свідоцтвом про її смерть (а.с.12), а саме вказано « ОСОБА_13 » замість « ОСОБА_14 », на думку суду, пов`язане з граматичною помилкою, допущеною відповідальною особою при заповненні свідоцтва про народження. Факт зміни прізвища померлою з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_15 » підтверджується копією трудової книжки (а.с.14).

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до п. 23Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, звертаючись до суду з позовом позивач просила встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, а саме 08.12.2015 року, підтверджується довідкою №2127, виданою 16.12.2015 року ЖКГ КП «Жилбудсервіс», з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6, дійсно мешкала спільно з тіткою - ОСОБА_2 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, здійснювала догляд за нею (а.с.46).

Відповідно до положень, викладених у Постанові Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, при розгляді справ про спадкування слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Так, на запит суду Щастинською державною нотаріальною конторою Луганської області за вих.372/01-16 від 30.09.2019 року повідомлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкривалась на підставі постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка надана з позовною заявою від імені ОСОБА_1 (а.с.41).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування".

Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права».

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, судом достовірно встановлено факт постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , при цьому визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1262, 1266, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 81, 127, 206, 258, 263-265, 315, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Щастинської міської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності у порядку спадкування за законом на майно, що належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 49,50 м2, житловою площею - 31,20 м2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий О. М. Іванова