ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/1034/19 Доповідач - Щавурська Н.Б.
Категорія - 302070000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Щавурська Н.Б.

суддів - Костів О. З., Сташків Б. І.,

секретаря - Сович Н.А.

сторін - представника заявника ОСОБА_1 - адвоката

Становича Н.Р., представника відповідача Відділу

державного архітектурно-будівельного контролю

Тернопільської міської ради Зушман О.Б.,

третьої особи ОСОБА_2 і її представника

адвоката Будзика Б.В.,

розглянувши у відкритому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2019 року, винесену суддею Черніцькою І.М., в цивільній справі № 607/19519/19 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом заборони уповноваженим суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти дії щодо державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва на земельній ділянці площею 0,0282 га, кадастровий номер :14:001:0079 по АДРЕСА_1 ; заборони відділу ДАБК Тернопільської міської рад приймати в експлуатацію та проводити реєстрацію декларації про готовність об`єкта, будівництво якого здійснюється на підставі будівельного паспорта на вказаній земельній ділянці; заборони проведення будь-яких будівельних робіт на цій земельній ділянці.

В обґрунтування заяви вказав, що в провадженні суду перебуває цивільна справа за його позовом до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним і скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта від 03.05.2019 року № ТП 78. Він є власником земельної ділянки площею 0,08 га з кадастровим номером НОМЕР_1 14:001:0069 по АДРЕСА_1 . Власником суміжної земельної ділянки ОСОБА_2 з порушенням будівельних норм та правил розпочато будівельні роботи, які проводять на відстані 3,03 м від існуючого незавершеного будівництвом належного йому садового будинку, при допустимій нормі 6/9 м. Недотримання будівельних норм і правил створить пожежну небезпеку та загрозу знищення належного йому майна, а будівництво призведе до затемнення території, погіршення властивостей його земельної ділянки і суттєвого зниження її ринкової вартості, як об`єкта можливого продажу. Крім цього, після завершення будівництва у випадку задоволення позовних вимог для відновлення прав позивача необхідно буде прикласти значних зусиль та витрат (перебудови будинку, а в разі неможливості такої знесення об`єкта будівництва, ініціювання інших судових процесів), а рішення суду в даній справі втратить свій сенс. На думку заявника, невжиття запропонованих заходів забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки такий захист в межах одного судового провадження стане неможливим.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду, вважаючи її незаконною та постановити нову, якою задовольнити його заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на неврахування судом першої інстанції вимог процесуального закону в частині, що підставою забезпечення позову є не лише реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення, але й те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Також, безпідставним вважає неврахування судом при прийнятті рішення й вимог закону в частині, що без забезпечення даного позову існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача (беручи до уваги те, що розпочате ОСОБА_2 будівництво будинку на віддалі 1 м від межі земельної ділянки позивача з південної сторони та на віддалі 3,03 м від незавершеного будівництвом будинку призведе до затемнення території, а недотримання державних будівельних норм та пожежних розривів створить пожежну небезпеку; в сукупності усе це призведе до погіршення експлуатаційних властивостей земельної ділянки для ведення присадибного господарства; погіршить і суттєво зменшить ринкову вартість цієї земельної ділянки як об`єкта можливого продажу, оскільки до ухвалення рішення по суті спору будівництво об`єкта може бути завершене, прийняте в експлуатацію та відчужене третім особам, в результаті чого відновлення прав та інтересів позивача буде значно утруднене або й неможливе в подальшому).

Крім цього, судом не враховано й тієї обставини, що у випадку задоволення вимог позивача, рішення суду про визнання незаконним і скасування реєстрації повідомлення втратить свій сенс, якщо на момент остаточного вирішення справи в суді об`єкт будівництва буде завершений, введений в експлуатацію та на нього буде зареєстроване право власності. При цьому, посилається на те, що ОСОБА_2 будується три житлові зблоковані будинки (по факту котеджів), які між собою зв`язуються спільною стіною та перев`язуються фундаментними залізобетонними блоками, цеглою. В разі незастосування заходів забезпечення позову ОСОБА_2 штучно буде зроблено перешкоди для виконання рішення в разі задоволення позову, оскільки зді1йснення перебудови чи знесення самовільного будівництва буде неможливим без втручання в несучі конструкції сусіднього житлового зблокованого будинку (котеджу).

Вважає, що запропоновані ним заходи забезпечення позову є оптимальним варіантом забезпечення захисту його прав.

Беручи до уваги те, що ЦПК України та іншими нормами законодавства не передбачено необхідності обґрунтування позивачем доцільності забезпечення позову аналогічним видом, якщо про застосування такого заявлено в іншій справі, вважає безпідставним висновок суду щодо відмови в задоволенні його заяви з посиланням не недопущення судом повторного вжиття аналогічних видів забезпечення позову. Вважає, що у випадку задоволення позову в даній справі, необхідність вирішення справи № 607/15487/19 може відпасти, оскільки виникне необхідність подання позовної заяви про знесення самочинно збудованого спірного об`єкта.

Зауважує, що звертався до відповідача зі скаргами від 21.06.2019 року та від 19.08.2019 року, щодо здійснення перевірки дотримання вимог чинного законодавства щодо об`єкту та видачі дозвільних проектних документів і зупинення проведення будівельних робіт ОСОБА_2 , з приводу чого листами від 22.07.2019 року № 146/27 та від 09.09.2019 року № 443/27 відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради його повідомлено про неможливість проведення перевірок у зв`язку з відсутністю суб`єкта містобудування або її представників, які будують об`єкт будівництва. Зазначені листи були отримані ним після подання заяви про забезпечення позову, тому не могли бути долучені одночасно з поданням відповідної заяви.

У своєму відзиві третя особа ОСОБА_2 відносно задоволення апеляційної скарги заперечує, вважаючи ухвалу суду такою, що скасуванню не підлягає.

В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що законодавством передбачено інший алгоритм дій що стосується оскарження дій чи бездіяльності Відділу державного архітектурно-будівельного контролю міської ради.

Наголошує на тому, що здійснює будівництво на підставі законно отриманого будівельного паспорта та подальшої реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Звертає увагу, що при зазначенні позивачем підстави для скасування реєстрації її повідомлення про початок виконання будівельних робіт, такої як недотримання нею встановлених відповідним ДБН протипожежних відстаней (6/9 м), ОСОБА_1 безпідставно не враховано прямої норми тих же ДБН щодо можливості законного зменшення таких розривів, якщо стіна будинку, що будується є вищою та протипожежною (примітка 6 таблиці 1 додатку 3.1 до ДБН). Вказує, що з метою запобігання виникнення конфліктних ситуацій з позивачем звернулася до Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради щодо внесення змін до отриманого будівельного паспорта з наступним передбаченням протипожежної стіни з максимальною відміткою 7,70 м. Беручи до уваги те, що висота запроектованого будинку ОСОБА_1 відповідно до отриманого ним будівельного паспорта по максимальній відмітці становить 7,40 м, в той час як у неї - 7,70 м, вважає, що відсутні з її боку порушення вимог ДБН 360- 92*** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень.

Також, звертає увагу на те, що на день пред`явлення позову відсутні підстави вважати, що позивач взагалі скористається своїм правом завершити будівництво свого будинку відповідно до отриманого ним будівельного паспорта.

Вважає, що ОСОБА_1 систематично зловживає своїми правами, що проявляється у постійному перешкоджанні проведення нею будівництва, оскільки це вже третє клопотання про забезпечення позову, в якому містяться необґрунтовані домисли про наявність порушень ДБН та прохання зупинити виконання будівельних робіт без обґрунтування обрання саме такого способу захисту прав. Після скасування Тернопільським апеляційним судом ухвали про забезпечення позову від 15 серпня 2019 року в справі № 607/15487/19, ОСОБА_3 повторно звернувся до суду з аналогічним клопотанням та підставами й судом першої інстанції знову було забезпечено інший його позов шляхом зупинення виконання будівельних робіт, яка нею оскаржена в апеляційному порядку.

У своєму відзиві Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради відносно задоволення апеляційної скарги заперечив, вважаючи доводи апелянта безпідставними й такими, що суперечать дійсним обставинам справи.

Погоджується з висновками суду щодо неспівмірності з заявленими вимогами таких видів забезпечення позову, як заборона суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти дії щодо державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва та заборона відділу ДАБК ТМР приймати в експлуатацію і проводити реєстрацію декларації про готовність об`єкта.

Крім цього, з урахуванням того, що позивачем не зазначено конкретні причини, у зв`язку з якими необхідно забезпечити позов саме в заявлений ним спосіб, не обґрунтовано необхідність забезпечення позову вказаними у заяві видами забезпечення та доцільність застосування саме цих видів забезпечення позову вважає правомірними висновки суду щодо відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 - адвокат Станович Н.Р. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник відповідача Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради Зушман О.Б., третя особа ОСОБА_2 і її представник адвокат Будзик Б.В., апеляційної скарги не визнали з мотивів, наведених у письмових відзивах і поясненнях, просили залишити таку без задоволення.

Заслухавши пояснення сторін і їх представників, перевіривши законність оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Тернопільського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Предметом позову є визнання незаконним і скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт за № ТП 78 від 03.05.2019 року, видане ОСОБА_2 на будівництво індивідуального житлового будинку на належній їй земельній ділянці.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,08 га з кадастровим номером НОМЕР_1 14:001:0069 по АДРЕСА_1 .

На розгляді Тернопільського міськрайонного суду перебуває й інша цивільна справа № 607/15487/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання провести перебудову розпочатого будівництвом житлового будинку.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 02 липня 2019 року в даній справі вжито заходи забезпечення позову та встановлено заборону на проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці площею 0,0282 га, кадастровий номер :14:001:0079 по АДРЕСА_1 .

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року ухвала Тернопільського міськрайонного суду від 02 липня 2019 року в частині встановлення заборони на проведення будь-яких будівельних робіт скасована, а справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В ході апеляційного розгляду справи також встановлено, що 16 серпня 2018 року ОСОБА_1 отримано будівельний паспорт на будівництво садового будинку на земельній ділянці кадастровий номер :14:001:0069.

29 серпня 2018 року зареєстровано повідомлення про початок будівельних робіт.

09 жовтня 2018 року проведено державну реєстрацію права власності на незавершене будівництво садового будинку.

ОСОБА_2 є власноком суміжної з позивачем земельної ділянки.

08 квітня 2019 року управлінням містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради за № 600 ОСОБА_2 видано будівельний паспорт на індивідуальний житловий будинок.

03 травня 2019 року ОСОБА_2 зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

У червні 2019 року ОСОБА_2 розпочато будівельні роботи, зокрема вирито котлован, зроблено розбивку та залито бетонним розчином фундамент, встановлено блоки.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 13 вересня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Встановлено заборону на проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці площею 0,0282 га, кадастровий номер :14:001:0079 за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 10 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення задоволено частково. Накладено арешт на належні ОСОБА_1 земельні ділянки: площею 0,08 га, розташованої по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :14:001:0069); площею 0,18 га, розташованої в Зборівському районі Тернопільської АДРЕСА_2 , с АДРЕСА_3 Оліїв (кадастровий номер :02:002:0154); площею 0,25 га, розташованої в АДРЕСА_4 районі Тернопільської АДРЕСА_2 , АДРЕСА_5 (кадастровий номер :02:002:0030); площею 0,6 га, розташованої в Зборівському районі Тернопільської області, с АДРЕСА_5 (кадастровий номер :02:002:0031). В задоволенні решти вимог відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені ст. 150 ЦПК України, пункти 2, 3 ч. 1 якої, в тому числі, передбачають забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії та встановлення обов`язку вчинити певні дії.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 своєї постанови від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Частина 3 ст. 150 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Співмірність, зокрема, передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Враховуючи вищенаведене, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності від конкретного випадку.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що сам по собі факт оскарження повідомлення про початок будівельних робіт не може бути автоматично підставою для вжиття заходів забезпечення позову; що види забезпечення позову, про застосування яких просив позивач, такі як: заборона уповноваженим суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти дії щодо державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва та заборона відділу ДАБК Тернопільської міської ради приймати в експлуатацію і проводити реєстрацію декларації про готовність об`єкта не відповідають та є не співмірними з заявленими позовними вимогами; позивачем не зазначено причин необхідності забезпечення позову вказаними видами та доцільності таких видів забезпечення позову в даній справі, а також з того, що про забезпечення позову шляхом заборони проведення будівельних робіт позивачем заявлялося в ході розгляду іншої судової справи № 607/15487/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання провести перебудову розпочатого будівництвом житлового будинку, однак про результати вирішення вказаного питання суд у даній справі не повідомлено та не обґрунтовано доцільності забезпечення позову в даній справі тим самим видом, що й у справі № 607/15487/19 .

Колегія суддів погоджується з висновками Тернопільського міськрайонного суду з підстав, що такі зроблені з урахуванням положень процесуального закону й відповідають наявним у справі доказам.

Встановивши, що ОСОБА_1 в ході розгляду справи № 607/15487/19 вже заявлялося про застосування такого виду забезпечення позову, як заборона проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці площею 0,0282 га з кадастровим номером :14:001:0079 за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , і як вбачається з ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 13 вересня 2019 року заява ОСОБА_1 в цій справі була задоволена, суд першої інстанції, на думку колегії суддів дійшов, обґрунтованого висновку щодо безпідставності задоволення аналогічної вимоги в даній справі з метою недопущення подвійного застосування одного і того ж виду забезпечення позову.

Погоджується колегія суддів і з висновками суду першої інстанції в частині не співмірності заявлених позивачем способів забезпечення позову в даній справі пред`явленим позовним вимогам.

При цьому, судом дано вірну оцінку відповідності предмета заявленого позову (визнання незаконним і скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт за № ТП 78 від 03.05.2019 року, виданого ОСОБА_2 на будівництво індивідуального житлового будинку на належній їй земельній ділянці), який позивач фактично обґрунтовував порушенням третьою особою ОСОБА_2 його права користування земельною ділянкою внаслідок створення нею пожежної небезпеки та загрози знищення належного йому майна, затемнення території, погіршення властивостей його земельної ділянки і суттєвого зниження її ринкової вартості, як об`єкта можливого продажу тощо, тим способам забезпечення позову, які він просив застосувати.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо неврахування судом першої інстанції вимог процесуального закону в частині, що підставою забезпечення позову є не лише реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення, але й те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся колегія суддів до уваги не приймає, оскільки саме беручи до уваги ефективність заявленого позивачем способу захисту права, яке він вважав порушеним при наведеному обґрунтуванні позовних вимог та враховуючи додані докази, які, зокрема, підтверджують те, що готовність належного йому на праві власності незавершеного будівництва складає лише 2,1 % і на час розгляду справи відсутні підстави вважати, що позивач взагалі скористається своїм правом завершити будівництво будинку відповідно до отриманого ним будівельного паспорта), беручи до уваги інтереси обох сторін суд прийшов до вірного висновку про безпідставність заявлених вимог ОСОБА_1 .

Не приймає колегія суддів до уваги й доводи апелянта щодо неврахування судом при прийнятті рішення вимог закону в частині, що без забезпечення даного позову існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача з посиланням, що розпочате ОСОБА_2 будівництво будинку на віддалі 1 м від межі земельної ділянки позивача з південної сторони та на віддалі 3,03 м від незавершеного будівництвом будинку призведе до затемнення території, а недотримання державних будівельних норм та пожежних розривів створить пожежну небезпеку; в сукупності усе це призведе до погіршення експлуатаційних властивостей земельної ділянки для ведення присадибного господарства; погіршить і суттєво зменшить ринкову вартість цієї земельної ділянки як об`єкта можливого продажу, оскільки до ухвалення рішення по суті спору будівництво об`єкта може бути завершене, прийняте в експлуатацію та відчужене третім особам, в результаті чого відновлення прав та інтересів позивача буде значно утруднене або й неможливе в подальшому, так як предметом даного позову не є усунення ОСОБА_2 перешкод в користуванні належною позивачу земельною ділянкою, а що стосується недотримання протипожежних відстаней, то закон передбачає можливість зменшення таких за умови дотримання певних умов.

Безпідставними, на думку колегії суддів, є й доводи апеляційної скарги в частині незаконності ухвали з посиланням на те, що ЦПК України та іншими нормами законодавства не передбачено необхідності обґрунтування позивачем доцільності забезпечення позову аналогічним видом, якщо про застосування такого заявлено в іншій справі, оскільки забезпечення позову тим самим видом в одній із судових справ автоматично виключає необхідність забезпечення таким самим видом в іншій справі, оскільки не дає суду підстав зробити висновок про порушення прав позивача при зверненні з відповідною заявою.

Відхиляє колегія суддів і доводи апелянта в частині неврахування судом відсутності належного реагування відділу Державного архітектурно-будівельного контролю на його неодноразові звернення з приводу здійснення перевірки дотримання вимог чинного законодавства щодо об`єкту та видачі дозвільних проектних документів і зупинення проведення будівельних робіт ОСОБА_2 , оскільки бездіяльність державного органу й застосування наслідків такої бездіяльності може бути предметом окремого звернення позивача за захистом порушеного права, а не підставою для застосування заходів забезпечення позову в даній справі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , на думку колегії суддів ґрунтуються на самих лише припущеннях заявника, висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

У відповідності до ч. 1 ст. 374 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги те, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог закону, така скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст.ст. 35 ч. 1; 259 ч.ч. 1, 2, 6, 8; 374 ч. 1 п. 4; 375 ч. 1; 381 ч.ч. 1, 3; 382 ч.ч. 1, 2; 384 ч. 1; 389 ч. 1 п. 2; 390 ч. 1 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2019 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах, ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції в особі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 05 листопада 2019 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи