РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1827/19

06 листопада 2019 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

за участю секретаря судових засідань Забейди А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації, про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила суд розірвати шлюб укладений 24 липня 2003 року між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований Зорянською сільською радою Рівненського району, Рівненської області (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 47 від 24 липня 2003 року) та визначити місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з матір`ю ОСОБА_8 .

В обґрунтування позову покликається на те, що 24.07.2003 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Зорянською сільською радою Рівненського району, Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис № 47. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, у них різні погляди на життя і часто виникають сварки, з вини обох сторін сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. Вказала, що з відповідачем разом не проживає вже більше 3-х років, фактичні шлюбні відносини між ними припинено. Від шлюбу мають чотирьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яких просить залишити проживати разом з нею.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 подав на адресу суду відзив, в якому зазначив, що заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача та просить суд надати строк для примирення протягом 6 місяців. Однак, в судові засідання призначенні на 09.10.2019 року та 06.11.2019 року відповідач не з`явився, свою заяву про надання строку на примирення не підтримав, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідослений про розгляд справи, про причини неявки не повідомив, суд приходить до висновку про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення.

Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.07.2003 року у Зорянській сільській раді Рівненського району, про що складено актовий запис № 47, що стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 24.07.2003 року (а.с.15).

Від подружнього життя сторони мають чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.16-19).

Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спільне життя у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не склалося, у них відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, у них різні погляди на життя.

Судом встановлено, що сторони вже понад два роки разом не проживають, фактичні шлюбні відносини між ними припинено, шлюб має формальний характер, позивач не бажає надалі перебувати з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, а тому примирення є неможливим.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, являється порушенням її права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу.

Окрім того, позивач у позові зазначила, що попередні спроби примирення між ними не принесли жодних результатів, а тому підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову в частині розірвання шлюбу між сторонами.

Щодо заявленої вимоги про визначення місця проживання дітей разом з позивачкою, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою.

Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

З листа Служби у справах дітей Костопільської РДА № 01-15/786/19 від 08.10.2019 року вбачається, що неповнолітні ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані по АДРЕСА_1 . Проте на цей час за вказаною адресою не проживають із вересня 2017 року, у Малостидинській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів не навчаються (а.с.50).

Згідно висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання дітей Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області за вихідним № 3532/06/01-57/19 від 04.11.2019 року, встановлено, що діти: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживають разом з мамою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , в будинку бабусі ОСОБА_10 Для проживання дітей створено необхідні житлово-побутові умови та приділяється належна увага для їх гармонійного розвитку. В будинку чисто, охайно. Діти забезпечені одягом, взуттям та речами повсякденного вжитку. ОСОБА_11 має можливість і матеріально забезпечує дітей, сприяє всебічному їх розвитку. Працює вихователем в Білівській загальноосвітній школі. ОСОБА_2 , проживає окремо, тимчасово не працює, забезпечує дітей по мірі можливості. При спілкуванні з дітьми встановлено прихильність до обох батків.

Із вказаного висновку, також вбачається, що батько дітей ОСОБА_2 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини не заперечував щодо визначення місця проживання дітей з мамою, так як це сприятиме якнайкращим інтересам дітей.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що на цей час визначення місця проживання дітей разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дітей, в зв`язку з чим приходить до висновку про задоволення вимог в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст. 24, 84, 105, 112, 141, 150, 157, 155, 161 СК України , ст. 81, 141, 223, 247, 258, 264-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації, про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб, зареєстрований 24 липня 2003 року Зорянською сільською радою Рівненського району, Рівненської області, за актовим записом № 47, між ОСОБА_2 та ОСОБА_12 - розірвати.

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РОНКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Текст рішення складено 13.11.2019 року.

СуддяО. С. Цвіркун