ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 661/4611/15-ц Головуючий в І інстанції: Матвєєва Н.В.
Номер провадження: №22-ц/819/689/19 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Шевцова Олега Сергійовича, діючого в інтересах публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 26 червня 2018 року, у складі судді Матвєєвої Н.В., у справі за позовом ОСОБА_1 , діючого в інтересах публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", до ОСОБА_2 (третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_3 ) про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

16 листопада 2015 року ОСОБА_1 , діючий в інтересах публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк",звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням поданих до суду 25.05.2017 року заяви про зміну предмета позову та збільшення позовних вимог та 10.11.2017 року заяви про уточнення позовних вимог, позивач просив:

--- в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ "Укрсоцбанк" за договором кредиту № Ф070209П від 27.03.2007 року станом на 26.04.2017 року в сумі 98430,18 доларів США, що в еквіваленті складає 2621376,02грн, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на:

- будинок житловий садибного типу за номером НОМЕР_4 , що складається з житлового будинку (літ.А) загальною площею 77,3кв.м, житловою площею 40,4кв.м, прибудови (літ.а), підвалу (літ. під а), ганку (літ а1), входу до підвалу (літ.В), входу до підвалу (літ.Д), убиральні (літ.Г), гаражу (літ.Б), вимощення (№1), огорож та споруд(№1-4), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі Договору купівлі - продажу серії ВСВ номер 548468 , посвідченого 23 квітня 2005 року приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу І.І. Олійник, зареєстрованого в реєстрі за №850, право власності на який, згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер 7102006 , виданим 25.03.2005 року Каховським ДБТІ, зареєстроване в книзі №9, номер запису 1613 за реєстраційним номером 9273752 шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України "Про виконавче провадження", за початковою ціною 448495,00грн, встановленою згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності від 12.10.2017 року № ВА 171012-004, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;

- земельну ділянку, загальною площею 0,0531га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України "Про виконавче провадження", за початковою ціною 105627,00грн, встановленою згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності від 12.10.2017 року № ВА 171012-004, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;

--- стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 4439,99грн.

Позов обґрунтований наступним.

27 березня 2007 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк", та ОСОБА_3 (Третя особа, боржник) уклали договір про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф070209П, з урахуванням Додаткової угоди №1 від 12.01.2008 року, Додаткової угоди № 2 від 13.01.2009 року, Додаткової угоди №3 від 20.03.2009 року, Додаткової угоди №4 від 19.02.2010 року, Додаткової угоди № 5 від 26.01.2011 року, відповідно до якого банк надав боржнику кредит в сумі 46800 доларів США з порядком повернення кредиту, передбаченим ст.1 Договору кредиту, зі сплатою 13,77 % річних та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 26 березня 2022 року або достроково у випадках, передбачених Договором кредиту.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором позивач, боржник та ОСОБА_2 (відповідач) уклали Договір поруки № 02-23-Ф070209П-518 від 27.03.2007 року з урахуванням Додаткового договору №1 від 12.01.2008 року, Додаткової угоди № 2 від 20.03.2009 року, Додаткового договору № 3 від 26.01.2011 року, відповідно до якого відповідач зобов`язався перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання відповідачем зобов`язань за Договором кредиту.

Також, в якості забезпечення виконання зобов`язання Боржника за Договором кредиту, 28.03.2007 року між позивачем та відповідачем укладено Іпотечний договір №02-23-Ф070209П-517 з урахуванням Договору № 1 про внесення змін від 13.01.2008 року, Договору № 2 про внесення змін від 28.01.2011 року, відповідно до умов якого відповідач надав позивачеві в іпотеку нерухоме майно - належні йому на праві приватної власності зазначені вище житловий будинок та земельну ділянку.

Згідно п.1.2 Іпотечного договору за згодою сторін іпотечна вартість складає 295999,00грн. Після оцінки вказаного майна суб`єктом оціночної діяльності його ринкова вартість склала: будинку - 448495,00грн, земельної ділянки - 554122,00грн.

Свої зобов`язання, визначені договором кредиту, позивачем виконано належним чином і в повному обсязі: відкрито позичковий рахунок та надано суму кредиту, що підтверджується документами, доданими до позовної заяви. Боржником умови договору кредиту не виконуються - порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів.

Згідно із п. 3.3.7, 3.3.9 Договору кредиту відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами та можливими штрафними санкціями.

У відповідності до п.3.35 Договору кредиту відповідач зобов`язався суворо дотримуватися положень договору кредиту.

Відповідно до п.4.5 Договору кредиту у разі невиконання (неналежного виконання) відповідачем зобов`язань за кредитним договором протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідно відповідач зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту з нарахованими штрафними санкціями (штраф, пеню).

У разі прострочення відповідачем строків повернення кредиту та сплати процентів від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочки відповідач сплачує позивачеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (п.4.2 Договору кредиту).

Фактично боржник припинив сплачувати кредит взагалі.

Неналежне виконання взятих на себе зобов`язань відповідачем призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на дату розрахунку 26.04.2017 року становить 98430,18 доларів США, що в еквіваленті складає 2621376,02грн, яка складається з суми заборгованості за кредитом - 42989,22 доларів США (еквівалент 1144881,68грн); суми заборгованості за відсотками - 34303,51 доларів США (еквівалент 913565,32грн); розміру інфляційних витрат за несвоєчасне повернення кредиту - 12670,29 доларів США (еквівалент 337433,03грн); розміру інфляційних витрат за несвоєчасне повернення відсотків - 8467,16 доларів США (еквівалент 225495,98грн).

Позивачем було надіслано як відповідачу (іпотекодавцю), так і Боржнику вимогу терміново сплатити заборгованість. Зазначену вимогу адресатами отримано, проте будь-яких дій, направлених на виконання договірних зобов`язань ні іпотекодавцем, ні Боржником вчинено не було.

У справі було ухвалено 21.12.2015 року Новокаховським міським судом Херсонської області заочне рішення про часткове задоволення позову, яке ухвалою того ж суду від 19.04.2017 року було скасовано.

Оскаржуваним рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 26 червня 2018 року в задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Шевцов Олег Сергійович, діючий в інтересах ПАТ "Укрсоцбанк", просить вказане рішення суду скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема, вказав, що є помилковим і необґрунтованим висновок суду про те, що договір про надання невідновлювальної кредитної лінії припинив свою дію, адже згідно пп.3.2.3.7. п.3.2.3. Додаткової угоди №3 від 20.03.2009 року до кредитного договору кредитор вправі вимагати дострокового повернення кредитної заборгованості за порушення зобов`язань за договором, також відповідно до п.7.3. договір діє до остаточного виконання сторонами своїх зобов`язань, також слід враховувати, що договір діє до 26.03.2022 року, а в Договорі про внесення змін №6 від 31.10.2012 року було підтверджено наявність у позичальника існуючої заборгованості та пролонговано дію самого договору. Також, зазначив, посилаючись на п.17 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року та на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.04.2018 року у справі №22-ц/774/2503/18 за аналогічним спором, що суд не врахував того, що зобов`язання припиняються з підстав, передбачених договором або законом, підстави зазначені ст.ст.599-601, 604-609 ЦК України, а згідно п.7.3. договору договір діє до остаточного виконання сторонами свої зобов`язань. Позовна давність до щомісячних платежів, строк оплати яких не настав, спливти не може, а тому у цій справі позовна давність до щомісячних платежів, строк оплати яких не настав, не сплила. Також вказав, що судом залишено поза увагою те, що у цих правовідносинах зобов`язання не припинено, договір не розірвано, сплив позовної давності до ряду платежів не настав, продовжується нарахування процентів та пені.

Справу було призначено до апеляційного розгляду на 02.04.2019 року о 09-30 годині, 16.04.2019 року о 16-00 годині та 07.05.2019 року о 16-00 годині, однак скаржник, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання представника позивача (скаржника) неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на наступних підставах.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Учасниками справи не заперечується, що згідно із Статутом ПАТ "Укрсоцбанк" є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк".

27.03.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та ОСОБА_3 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф070209П, відповідно до якого кредитор зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (а.с.22-24 т.1).

Основні положення договору:

--- надання кредиту здійснюється окремими частинами в межах максимального ліміту заборгованості до 33000 доларів США, зі сплатою 13% річних та комісій (п.1.1.1.);

--- мінімальний розмір траншу - 183,00 доларів США (п.1.1.1.1.);

--- погашення кредиту (траншів) здійснюється щомісяця, до 10 числа місяця наступного за місяцем, в якому відбувалося завантаження кредитної лінії, та в останній день користування кредитом з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом 26 березня 2022 року. Сума щомісячного погашення кредиту - 183,00 доларів США, сума останнього траншу - 243,00 доларів США (п.1.1.2.);

--- кредит надається на споживчі потреби (п.1.2.);

--- в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, кредитор укладає з ОСОБА_2 іпотечний договір (п.1.3.1.);

--- у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених в п. 3.3.7, 3.3.8, 3.3.9 цього Договору, протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, Позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню) (п.4.5.);

--- позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитору проценти в розмірі, передбаченому в п.1.1.1 цього Договору та комісії в розмірах та в порядку, визначеному п.2.6, 2.8, 2.9 цього Договору (п.3.3.7.);

--- у разі пролонгації Кредиту або його частини, позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитору проценти в розмірі, визначеному в п.2.14 цього Договору (п.3.3.8.);

--- позичальник зобов`язаний здійснювати погашення Кредиту відповідно до графіку змін максимального ліміту заборгованості, визначеного в п. 1.1.1 цього Договору, у сумі різниць між максимальним лімітом заборгованості, що діяв у попередньому періоді та максимальним лімітом заборгованості, що діятиме в наступному періоді, в строк не пізніше останнього робочого дня попереднього періоду, а також в кінцевий термін повернення заборгованості за кредитом, що визначений в п.1.1.1.1 цього Договору (п.3.3.9.).

До зазначеного Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф070209П від 27.03.2007 року було укладено кілька додаткових угод.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 12.01.2008 року: п.1.1.1 викладено в новій редакції; збільшено розмір максимального ліміту заборгованості до 46 800 доларів США; збільшено мінімальний розмір траншу до 275 доларів США та суму щомісячного погашення кредиту до 275 доларів США; пункт 1.3.1 викладено в новій редакції; збільшено розмір іпотечної вартості будинку до 295999грн, що еквівалентно 58613 доларів 66 центів США (а.с.25 т.1).

За Додатковою угодою № 2 від 30.01.2009 року: виключено п.1.1.1.1 та внесено зміни до п.1.1.2 Договору, виклавши його в редакції: погашення кредиту здійснюється щомісяця, до 10 числа місяця наступного за місяцем, в якому відбувалося завантаження кредитної лінії, та в останній день користування кредитом з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 26.03.2022 року (а.с.26 т.1).

Згідно Додаткової угоди № 3 від 20.03.2009 року договір було викладено в новій редакції. При цьому сторони дійшли згоди про переведення відновлювальної кредитної лінії в не відновлювальну кредитну лінію. Відповідно до п.1.1.1 Надання Кредиту буде здійснюватися окремими частинами, зі сплатою 13 % річних та комісій в розмірі та порядку, визначеному у Додатку № 1 до цього Договору, що є його невід`ємною частиною, в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 46800 доларів США, надання траншів кредиту проводитиметься до 19.03.2009 року. Повернення кредиту буде здійснюватиметься рівними частинами - щомісячно до 10 числа кожного місяця, в сумі 275 доларів США починаючи з 27.03.2007 року та з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом до 26.03.2022 року.

Відповідно до п. 4.4 цього договору, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, передбачених п.3.3.7, 3.3.8 цього договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф,пеню).

Відповідно до п.3.3.7, 3.3.8 цього Договору, позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.1.1.1, 2.4, 2.10 цього Договору та комісії в розмірах та в порядку, передбачених цим Договором, своєчасно та в повному обсязі погашати транші кредиту з нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1,1.1.1.2, 2.4,3.3.14 цього Договору (а.с.27-30 т.1).

Відповідно до Додаткової угоди № 4 від 19.02.2010 року: внесено зміни до підпунктів 1.1.1 п.1.1. ст.1, п.2.5 ст.2 та підпункту 3.1.1 п.3.1 ст.6 діючого Договору, затверджено графік зниження максимального ліміту заборгованості з зазначенням 168 платежів 10 числа кожного місяця, останній платіж - 10.01.2022 року; 13% річних та максимальний ліміт в 46800 доларів США залишилися ті самі (а.с.31-33 т.1).

За Додатковою угодою № 5 від 26.01.2011 року сторони підтверджують, що залишок заборгованості за кредитом станом на дату укладення цієї додаткової угоди складає 40960 доларів США, залишок заборгованості за нарахованими процентами 2734,39 доларів США. Пункт 2.1 цієї угоди встановлену нову процентну ставку - 13,77 % річних.

Пунктом 2.2 встановлено, що погашення залишку кредитної заборгованості, починаючи з дати укладення договору, здійснюється до 10 числа кожного місяця згідно з графіком. Вказаний графік містить місяць і суму платежу, починається з лютого 2008 року (сума 275,00 доларів США), доходить до квітня 2010 року (сума 13,00 доларів США), після цього з травня 2010 року до липня 2012 року вказані суми 0,00 доларів США, після чого з серпня 2012 року по лютий 2022 року вказана сума 353,00 доларів США і закінчується березнем 2022 року (сума 365,00 доларів США).

Пунктом 4 зазначеної додаткової угоди встановлено порядок погашення простроченої заборгованості. Інші умови договору залишаються незмінними та діють в частині, що не суперечать даній Додатковій угоді (а.с.34-35 т.1).

Відповідно до нотаріально посвідченого іпотечного договору № 02-23-Ф070209П-517 від 28.03.2007 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та ОСОБА_2 , який виступає майновим поручителем ОСОБА_3 за договором надання відновлювальної кредитної лінії №Ф070209П від 27.03.2007 року, Іпотекодавець передає в якості забезпечення виконання позичальником всіх зобов`язань за основним зобов`язанням будинок садибного типу за номером 177, іпотечною вартістю за погодженням сторін 204902грн, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , а також земельну ділянку площею 0,0531 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер НОМЕР_3 іпотечною вартістю за погодженням сторін 4556грн. Відповідно до п.4.1. цього Договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов`язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п.4.6 цього Договору, у разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація предмета іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішенні суду: шляхом продажу предмета іпотеки іпотеко держателем від свого імені будь-якій особі або шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження (а.с.9-10).

До зазначеного іпотечного договору було укладено кілька нотаріально посвідчених договорів про внесення змін у зв`язку з укладенням Додаткових угод №№ 1, 2, 3, 4 і 5 до Договору про надання не відновлювальної кредитної лінії.

Відповідно до Договору № 1 про внесення змін від 13.01.2008 року, Договору № 2 про внесення змін від 26.01.2011 року було збільшено розмір основного зобов`язання, а саме погашення кредиту (з 33000 доларів США до 46800 доларів США) та розмір відсотків до 13,77 % річних за користування кредитом за кредитним договором. Інші умови іпотечного договору залишаються без змін (а.с.13, 14 т.1).

27.03.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 укладено договір поруки, за яким поручитель зобов`язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій у розмірі, в строки та в порядку, передбачених Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф070209П від 27.03.2007 року. Відповідно до п. 2.1 зазначеного договору зміст забезпеченого порукою зобов`язання, його розмір, строк та порядок виконання - повернення кредиту в сумі 33000 доларів США з порядком погашення, що визначений п.1.1 Договору кредиту та кінцевим терміном повернення всієї суми Кредиту до 26.03.2022 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених Договором кредиту; сплата відсотків за користування кредитом в розмірі 13 % річних та комісій у розмірі, в строки та порядку, що визначені Договором кредиту. Сплата можливої неустойки (пені, штрафу) (а.с.16-17 т.1).

12.01.2008 року, 20.03.2009 року та 26.01.2011 року укладені Додаткові договори № 1, 2, 3 до договору поруки від 27.03.2007 року у зв`язку зі збільшенням розміру основного зобов`язання та відсотків за користування кредитними коштами (а.с.18, 18 звор., 19 т.1).

Відповідно до заяв на видачу готівки ОСОБА_3 видано: 28.03.2007 року - 7500 доларів США, 30.03.2007 року - 2400 доларів США, 02.04.2007 року - 2500 доларів США, 05.04.2007 року - 2020 доларів США, 10.04.2007 року - 13000 доларів США, 13.04.2007 року - 5580 доларів США, 14.01.2008 року - 1700 доларів США, 16.01.2008 року - 3150 доларів США, 21.01.2008 року - 550 доларів США, 25.01.2008 року - 600 доларів США, 08.02.2008 року - 450 доларів США, 13.02.2008 року - 5 000 доларів США, 07.03.2008 року - 695 доларів США, 16.09.2008 року - 1420 доларів США, 29.09.2008 року - 1560 доларів США (а.с.36-39 т.1).

Тобто, всього 15-ма траншами ОСОБА_3 отримала за період з 28.03.2007 року по 29.09.2008 року 48125 доларів США.

15.05.2015 року ПАТ "Укрсоцбанк" надіслав на адресу ОСОБА_3 , ОСОБА_2 вимогу про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання цієї вимоги (а.с.40 т.1).

Відповідно до розрахунку заборгованості, долученого до заяви від 25.05.2017 року про зміну предмета позову та збільшення позовних вимог, заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 26.04.2017 року становить 98430,18 доларів США, що в еквіваленті складає 2621376,02грн, яка складається з суми заборгованості за кредитом - 42989,22 доларів США (еквівалент 1144881,68грн); суми заборгованості за відсотками - 34303,51 доларів США (еквівалент 913565,32грн); розміру інфляційних витрат за несвоєчасне повернення кредиту - 12670,29 доларів США (еквівалент 337433,03грн); розміру інфляційних витрат за несвоєчасне повернення відсотків - 8467,16 доларів США (еквівалент 225495,98грн) (а.с.142-146 т.1).

З оновленого розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 25.04.2018 року розмір заборгованості за кредитним договором № Ф070209П від 27.03.2007 року складає 103047,98 доларів США, що еквівалентно 2697514,18грн (а.с.100-112 т.2).

При розгляді справи в суді першої інстанції представником ОСОБА_2 адвокатом Безкровним С.О. подана 06.04.2018 року заява про застосування позовної давності (а.с.85 т.2).

Ухвалою Новокаховського міського суду від 06.04.2018 року на задоволення клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Безкровного С.О. у позивача були витребувані оригінали платіжних документів, що підтверджують сплату ОСОБА_2 грошових коштів за кредитним договором (а.с.93 т.2).

З наданих позивачем на виконання ухвали суду про витребування доказів Заяв на переказ готівки вбачається, що позичальник ОСОБА_3 здійснювала погашення кредитної заборгованості: 05.04.2007 року - 102,01 доларів США, 10.04.2007 року - 656,50 доларів США, 13.04.2007 року - 281,79 дол. США, 14.01.2008 року - 100 доларів США, 21.01.2008 року - 27,78 доларів США, 16.09.2008 року - 68,90 доларів США, 29.09.2008 року - 75,84 доларів США (а.с.140-147).

Тобто, всього 7-ма траншами (платежами) ОСОБА_3 здійснила погашення кредитної заборгованості за період з 05.04.2007 року по 29.09.2008 року на суму 1312,82 доларів США (у 2007 році здійснила 3 платежі і в 2008 році - 4 платежі).

В той же час, з наданої позивачем довідки, підписаної в.о. начальника відділу підтримки інформації стягнення кредитів,станом на 25.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості за період з 27.03.2007 року по 24.04.2018 року було перераховано 61-м траншем (платежем) 25906,30 доларів США (у 2007 році - 10 платежів, у 2008 році - 15 платежів, у 2009 році - 15 платежів, у 2010 році - 6 платежів, у 2011 році - 9 платежів, у 2012 році - 1 платіж, у 2013 році - 4 платежі, у 2016 році - 1 платіж, а саме 01.06.2016 року сплачено 176,59 доларів США) (а.с.113, 165 т.2).

Відповідно до долученого в суді першої інстанції до справи у вигляді додатку звіту №ВА 171012-004 про незалежну оцінку вартості будинку садибного типу № 177 загальною площею 77,3кв.м, що розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0531га за адресою: АДРЕСА_2 ринкова вартість будинку садибного типу НОМЕР_4 складає 554122грн, ринкова вартість земельної ділянки загальною площею 0,0531га становить 105627грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог через сплив позовної давності, суд першої інстанції виходив з доведеності внесення грошових коштів в рахунок погашення кредитної заборгованості лише в 2007-2008 роках, що, як вважав суд, підтверджується наданими позивачем на запит суду відповідними заявами на переказ грошових коштів за 2007-2008 року, виходив з недоведеності позивачем внесення таких коштів після 2008 року, виходив з положень п.4.4. додаткової угоди № 3 від 20.03.2009 року, якою, зокрема, сторони змінили строк повернення кредиту, що потягло за собою початок перебігу позовної давності на 91 перший день з часу несплати чергового платежу за кредитним договором, а саме з останнього платежу, сплаченого ОСОБА_3 в 2008 році. Також суд виходив з неможливості прийняття до уваги довідки, підписаної в.о. начальника відділу підтримки інформації стягнення кредитів, про перерахування грошових коштів ОСОБА_3 , оскільки вона не є первинним бухгалтерським документом і не може бути допустимим доказом за відсутності платіжних документів про внесення грошових коштів ОСОБА_3 та за наявності спору щодо сплати грошових коштів ОСОБА_3 в період часу зазначеного в довідці. Суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду із зазначеним позовом 16.11.2015 року, з позовом про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_3 він не звертався, отже ним пропущено позовну давність для звернення до суду з позовом за основним зобов`язанням, а тому позовна давність, на застосуванні якої наполягає сторона відповідача, сплила і до додаткового зобов`язання - звернення стягнення на предмет іпотеки, наслідком чого є відмова в позові з підстави спливу позовної давності.

Апеляційний суд в основному погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він є правильним по суті і до нього він дійшов при повному та всебічному дослідженні обставин справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам. Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, і вирішив справу з дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч.1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною 1 ст.575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ч.5 ст.3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі, зокрема, припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно ст.33 Закону України "Про іпотеку": у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону (ч.1); звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч.3).

Договором іпотеки (п.4.1.) передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов`язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація предмета іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішенні суду: шляхом продажу предмета іпотеки іпотеко держателем від свого імені будь-якій особі або шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження (п.4.6.).

При цьому згідно абз.5 ч.1 ст.39 вказаного Закону, чинного на час ухвалення оскаржуваного рішення, рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст.38 Закону України "Про іпотеку?.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач спочатку обрав другий спосіб звернення стягнення, який передбачений ст.38 Закону України "Про іпотеку", а потім, з урахуванням заяви про зміну предмета позову та збільшення позовних вимог від 25.05.2017 року обрав перший спосіб звернення стягнення, а саме шляхом проведення прилюдних торгів.

Норми ЦК України щодо позовної давності встановлюють таке: позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.3 ст.267); сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267); якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч.5 ст.267); загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257), позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ч.2 ст.258); зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (ст.266); перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст.253); перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261).

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі ст.1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

Таким є правовий висновок, зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12.

Отже, з урахуванням наявності Додаткової угоди №5 від 26.01.2011 року слід вважати, що до 26.01.2011 року договір діє. І лише після вказаної дати через невиконання позичальником умов кредитного договору можна вести мову про застосування положень п.4.4. додаткової угоди № 3 від 20.03.2009 року. Оскільки не доведено сплату на погашення кредитної заборгованості після 2008 року, то після несплати 10 серпня 2012 року (саме тоді Додатковою угодою № 5 від 26.01.2011 року визначено перший платіж в розмірі 353,00 доларів США після укладення вказаної Додаткової угоди) чергового платежу в сумі 353,00 доларів США протягом 90 днів з вказаного часу вважається, що строк користування кредитом сплив, оскільки сторони змінили умови договору, а тому починається початок перебігу позовної давності, тобто з п`ятниці, 09 листопада 2012 року. І протягом одного робочого дня (09 листопада 2012 року) позичальник зобов`язаний погасити заборгованість в повному обсязі. Однак цього він не зробив.

Оскільки позов було подано поштою і позовна заява була зареєстрована в суді 16.11.2015 року, а з відповідного конверту (відправлено з м.Одеса до Новокаховського міського суду) через нечитабельність не можна встановити дату подання на пошту і в пошуку поштових відправлень на сайті Укрпошти відсутні відповідні дані через давність, то виникла необхідність дослідження питання про час (конкретний день) звернення позивача до суду з цим позовом. У зв`язку з цим позивачу було направлено 17.04.2019 року відповідного листа (а.с.301 т.2), крім того, представнику банку секретарем судового засідання було направлено 17.04.2019 року о 15-54 год. телефонограму (а.с.302 т.2) з викладенням вказаних обставин. Вказаний лист позивачем було отримано 26.04.2019 року, що підтверджується поштовою розпискою про вручення.

Однак, до цього часу позивачем не надано доказів подання позову в інший день, ніж 16.11.2015 року. Тобто, слід зробити висновок, що з цим позовом позивач звернувся до суду 16.11.2015 року.

Таким чином позовна давність сплила. А тому, з урахуванням недоведеності позивачем поважності пропущення позовної давності, суд першої інстанції вірно вирішив відмовити в позові з підстави спливу позовної давності. При цьому він не звернув увагу на положення Додаткової угоди №5 від 26.01.2011 року, яку сторони погодили і підписали, щодо графіка платежів і помилково встановив початок перебігу позовної давності на 91 перший день з часу несплати чергового платежу за кредитним договором, а саме з останнього платежу, сплаченого ОСОБА_3 в 2008 році.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджені належними доказами та висновків суду не спростовують. Зокрема, не приймаються до уваги посилання скаржника на помилковість і необґрунтованість висновку суду про припинення дії кредитного договору, а також посилання на те, що у цій справі позовна давність до щомісячних платежів, строк оплати яких не настав, не сплила, зобов`язання не припинено, а договір не розірвано. При цьому апеляційний суд виходить з того, що, як встановлено, за умовами п.4.4. додаткової угоди № 3 від 20.03.2009 року вважається, що строк користування кредитом сплив 08 листопада 2012 року, і протягом одного робочого дня (09 листопада 2012 року) позичальник зобов`язаний погасити заборгованість в повному обсязі, чого не зробив. Тобто позивач пред`явив до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, а суд відмовив в позові саме через сплив позовної давності. При цьому є недоречним посилання на Договір про внесення змін №6 від 31.10.2012 року, оскільки його не було долучено при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанцій і не доведено належними доказами його існування. Представник відповідача адвокат Безкровний С.О. при розгляді справи апеляційним судом заперечив існування вказаного Договору про внесення змін №6 від 31.10.2012 року.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для того, щоб апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Шевцова Олега Сергійовича, діючого в інтересах публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", залишити без задоволення.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 26 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання безпосередньо до Верховного Суду касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 10 травня 2019 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська