Справа № 307/1740/19
Провадження № 2/307/1187/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
07 листопада 2019 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Ніточко В.В., з участю секретаря судового засідання Фера В.В., представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
І. Виклад позиції сторін.
ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Позовні вимоги мотивує тим, що з 30 квітня 2009 року по 28 січня 2016 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач із 2014 року не цікавиться життям сина, його розвитком, не спілкується з ним, не вітає його з днем народження, не дає йому жодної матеріальної допомоги.
Посилаючись на вказані обставини просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2 000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до його повноліття.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Представник третьої особи - органу опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області в судове засідання не з`явилася, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 червня 2019 року справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній.
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 вересня 2019 року у даній справі закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду по суті.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, згідно з якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Із рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2016 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.7).
Згідно даних свідоцтва про народження неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьком значиться відповідач ОСОБА_3 (а.с.8).
Із довідки Нересницької загальноосвітньої середньої школи І-ІІІ ступенів від 12 квітня 2019 року № 103 вбачається, що ОСОБА_4 є учнем 3 класу, за період навчання його батько батьківські збори не відвідував, навчанням сина не цікавився (а.с.9).
Згідно акту обстеження дворогосподарства ОСОБА_6 від 12 квітня 2019 року, разом з ним в АДРЕСА_1 , проживає дружина ОСОБА_5 , дочка ОСОБА_2 та внук ОСОБА_4 Батько ОСОБА_4 до дитини не навідується, участі у вихованні не приймає, матеріально не допомагає (а.с.10).
Із характеристики на ОСОБА_3 , виданої Нересницькою сільською радою 17 травня 2019 року, вбачається, що він має неповнолітнього сина, але у його вихованні не бере ніякої участі, матеріально не забезпечує (а.с.12).
Згідно висновку органу опіки і піклування Тячівської райдержадміністрації від 03 липня 2019 року за №134 відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Цим же висновком дано згоду на позбавлення відповідача батьківських прав щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.32).
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що являється хресною мамою неповнолітнього ОСОБА_4 З 2014 року ОСОБА_3 з сином не спілкується і не надає йому жодної матеріальної допомоги.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що є родичем відповідача та проживає з ним по сусідству. З 2014 року ОСОБА_3 з сином не спілкувався, його життям це цікавився та не надає йому жодної допомоги.
V. Оцінка Суду.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки.
У поданій позовній заяві позивач зазначила, що відповідач з сином не спілкується, ним не піклується, тобто залишив його на призволяще, без належних засобів до існування та без фізичної, матеріальної, духовної та моральної підтримки.
Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що наведені позивачем і досліджені в судовому засіданні докази, а саме, інформація з шкільного закладу, висновок органу опіки і піклування Тячівської райдержадміністрації, безсумнівно свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання сина і свідоме нехтування ним цими своїми обов`язками.
Згідно ч.ч.1, 5-7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Позивач довів підставність своїх позовних вимог зазначеними вище доказами, а відповідач не надав суду жодного доказу на спростування позовних вимог.
А тому, суд вважає, що для захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, позов слід задовольнити і позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 31) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд враховує майновий стан позивачки, яка проживає з неповнолітнім сином та сама веде догляд за ним, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідача, який не має постійного місця праці і заробіток якого носить нерегулярний мінливий характер.
Разом з цим, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, а тому виходячи із середньомісячної заробітної плати в Тячівському районі, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини в розмірі 1 600 гривень щомісячно, а в решті позову відмовити.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача, щомісячно, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 600 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 червня 2019 року, і до його повноліття, оскільки така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дитину хоча б найнеобхіднішим.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі по 768 гривень 40 копійок, та стягнути з відповідача в користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 768 гривень 40 копійок судового збору.
Керуючись ст.ст.5, 10-13, 18, 81, 133, 141, 247, 258-259, 263-265, 280 - 282 ЦПК України, ст.ст. 80, 84, 150, 164, 180, 182, 184 СК України, суд,
Позов - задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1 600 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 червня 2019 року, і до його повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок сплаченого судового збору.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.
В інших позовних вимогах - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Тячівським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Тячівський районний суд Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Третя особа: орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області, юридична адреса: 90500, Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Незалежності, 30, .

Суддя В.В. Ніточко