Житомирський апеляційний суд
Справа №274/575/19 Головуючий у 1-й інст. Замега О. В.
Категорія 50 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.
суддів: Микитюк О.Ю., Борисюка Р.М.
з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №274/575/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 червня 2019 року, яке ухвалене під головуванням судді Замеги О.В. у м. Бердичеві,

встановив:

30.01.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом та просив зменшити розмір аліментів, які стягуються із нього згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.05.2018 по справі № 274/4221/16 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу) щомісячно до розміру 1/10 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування вимог зазначив, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є спільним із відповідачкою сином. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.05.2018 із нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік, щомісячно, починаючи з 03 серпня 2016 року по 07 липня 2017 року, з 08 липня 2017 року продовжено стягнення аліментів в розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % до досягнення дитиною повноліття. Зазначив, що з часу ухвалення вказаного рішення значно змінився його стан здоров`я та матеріальний стан. Вказав, що протягом 2014 - 2018 років брав участь у бойових діях на території Донецької та Луганської областей, де отримав контузію, закриту черепно-мозкову травму, внаслідок чого має 2 групу інвалідності. У зв`язку із погіршенням здоров`я потребує постійного лікування, що є досить затратним.

Також вказав, що окрім аліментів на сина ОСОБА_3 , він сплачує аліменти ще на трьох дітей: на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_7 ; на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_9 , а також сплачує аліменти на користь та на утримання ОСОБА_7 у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення сином ОСОБА_6 трирічного віку.

Позивач посилається на те, що працює у військовій частині НОМЕР_1 та його середньомісячна заробітна плата становить 13057, 25 грн. Проте сукупний розмір аліментів складає більше 50% від його заробітку, через що виникає заборгованість зі сплати аліментів, а також діти отримують аліменти не в однакових розмірах. Заборгованість по аліментах виникає стосовно сплати їх на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , яку погашати саме в таких розмірах він не спроможний. Окрім того зазначив, що на його утриманні також перебуває непрацездатна мати, ОСОБА_10 , яка є пенсіонеркою, потребує постійного медичного обстеження і лікування. Виходячи із наведеного, просив задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 червня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Зазначає, що суд першої інстанції не надав належну оцінку поданим доказам та тому факту, що з часу ухвалення рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.05.2018 у нього погіршився стан здоров`я (ступінь інвалідності збільшена із 3 групи до 2 групи), змінився його матеріальний стан (грошове забезпечення військовослужбовця змінилося на пенсійне забезпечення), що призвело до ухвалення незаконного рішення.

ОСОБА_2 не скористалася своїм правом, передбаченим ст. 361 ЦПК України, та не подала відзив на апеляційну скаргу у визначений судом строк.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити. Додатково пояснив, що суд не взяв до уваги ту обставину, що 26 квітня 2019 року його звільнено з військової служби в запас за станом здоров`я, він не працює, отримує пенсію по ІІ групі інвалідності, у зв`язку з чим погіршився його матеріальний стан. Окрім того рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.06.2019 зменшено розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання інших дітей, отже діти отримують аліменти не в однакових розмірах.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_11 проти доводів апеляційної скарги заперечила, просила залишити рішення суду першої інстанції без змін. Пояснила, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю з дитинства ІІ групи, отримує мінімальний розмір пенсії, дитина ОСОБА_4 хворіє та потребує додаткових витрат на лікування.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. ст. 367 ЦПК України, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не довів обставин, які у відповідності до законодавства України є підставами для зменшення розміру аліментів, присуджених рішенням суду.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а. с.9).

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.05.2018 із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік, щомісячно, починаючи з 03 серпня 2016 року по 07 липня 2017 року, з 08 липня 2017 року продовжено стягнення аліментів в розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7-9).

За рішеннями Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області по справах № 274/4435/17 та № 274/4434/17 - на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_7

- на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_9 (а.с.10, 11).

До досягнення сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку з позивача стягуються аліменти на користь та на утримання ОСОБА_7 (а.с. 14).

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 зазначив, що після ухвалення зазначеного вище рішення суду у нього суттєво змінилося матеріальне становище, а саме його було звільнено з роботи за станом здоров`я, а також погіршився стан здоров`я внаслідок отриманих поранень під час проходження військової служби на території Донецької та Луганської областей. Окрім того у нього є інші аліментні зобов`язання на утримання трьох неповнолітніх дітей та дружини до досягнення дитиною трьох років.
Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до п. 4 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно постанови старшого державного виконавця Бердичівського МР ВДВС ГТУЮ у Житомирській області від 22.08.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржників, старшим державним виконавцем Шеремет В.М. постановлено стягувати з усіх видів заробітку ( доходу) , що належить до виплати боржнику ОСОБА_1 після відрахування податків аліменти в розмірі по 13,46 % всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дочкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повноліття. Аліменти вирішено перераховувати на рахунок стягувачки ОСОБА_9 ( а.с. 11).
Згідно постанов старшого державного виконавця Бердичівського МР ВДВС ГТУЮ у Житомирській області Татарчук О.А. від 07.08.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, старший державний виконавець постановив здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача ОСОБА_7 аліменти в розмірі 6,51 % від доходу боржника, до погашення заборгованості ( станом на 01.08.2018 року борг по аліментах становить 5000,00 грн) , а після погашення заборгованості проводити утримання у розмірі 1000,00 грн. щомісячно і до досягнення сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача ОСОБА_7 аліментів в розмірі 20,28 % від заробітку ( доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян , на дитину відповідного віку, на кожну дитину ( ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ), щомісячно, починаючи з 27.10.2017 року і до досягнення дітьми повноліття ( а.с. 10, 12).
Також, як вбачається з копії постанови старшого державного виконавця Бердичівського МРВДВС ГТУЮ у Житомирській області Татарчук О.А. від 07.08.2018 року, з ОСОБА_1 здійснюється стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 відповідно до виконавчого листа № 274/4221/16-ц, виданого 25.06.2018 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області, в розмірі 1/8 частки заробітку ( доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого Законом України " Про державний бюджет України "на відповідний рік, щомісячно, починаючи з 03.08.2016 по 07.07.2017, з 08.07.2017 продовжити стягнення аліментів в розмірі 1/8 частки заробітку ( доходу) відповідача, але не менше 50 % до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13).
Інформаційною довідкою від 10.01.2019, виданою в/ч НОМЕР_1 підтверджується, що на примусовому виконанні у в/ч НОМЕР_1 знаходяться 4 постанови на утримання аліментів щомісячно з ОСОБА_1 ( а.с. 14).
Із матеріалів справи вбачається, що на момент ухвалення рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.05.2018 ОСОБА_1 перебував на службі у військовій частині НОМЕР_1 . (а.с. 8).
З наказу командира в/ч НОМЕР_1 за №109 від 26.04.2019 вбачається, що ОСОБА_1 , заступника командира першого самохідного артилерійського дивізіону з морально-психологічного забезпечення, звільнено з 15.04.2019 №84 з військової служби у запас за підпунктом "б" (за станом здоров`я) пункту 2 частини п`ятої ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (а.с. 37).
Таким чином, станом на квітень 2019 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи за станом здоров`я.
Будь-яких доказів щодо продовження проходження військової служби ОСОБА_1 чи його офіційного працевлаштування та отримання у зв`язку з цим відповідних доходів, матеріали справи не містять.
А тому колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що наказ про виключення позивача із списків особового складу частини і направлення його на військовий облік в розпорядження військового комісара не свідчить про набуття ним статусу безробітного, ґрунтується на припущеннях.
Окрім того, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , 1979 р.н., з 25.02.2019 встановлено статус особи з інвалідністю внаслідок війни третьої групи відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", травма пов`язана із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою УПСЗН виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області ( а.с. 27).
Згідно Довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ № 548697 від 24.06.2019 при повторному огляді ОСОБА_1 встановлено 2 групу інвалідності з 10.06.2019 внаслідок отриманої травми, пов`язаної із захистом Батьківщини (а.с. 38).
Отже, встановлення ОСОБА_1 після винесення рішення суду від 22.05.2018 спочатку ІІІ, а потім ІІ групи інвалідності свідчить про погіршення здоров`я позивача, що призвело до інвалідності.
А тому висновки суду першої інстанції про те, що довідкою МСЕК встановлено інвалідність з причин захворювань, які були враховані судом під час винесення попереднього рішення, є безпідставними, оскільки саме встановлення інвалідності ( в подальшому й більш вищого ступеню) свідчить про погіршення стану здоров`я, а не просто про наявність хвороби, що встановлено в судовому рішенні від 22.05.2018. Довідкою МСЕК підтверджується, що ОСОБА_1 потребує лікування, йому протипоказана важка фізична праця.
Наявність встановлених законодавством України пільг для ветеранів війни-учасників бойових дій, пов`язаних з лікуванням, про що зазначено в рішенні суду першої інстанції не може бути тією обставиною, що впливає на предмет спору, оскільки визначальним в контексті положень ст. 192 СК України є доведення, зокрема, факту погіршення здоров`я платника аліментів або зміни матеріального стану.
Оскільки у позивача з часу ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_12 суттєво погіршився матеріальний стан у зв`язку зі звільненням з військової служби, погіршився стан його здоров`я, що призвело до встановлення групи інвалідності, то наявні підстави для зміни розміру аліментів та стягнення їх у розмірі 1/10 частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 (замість раніше встановленої 1/8 ) на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, під час апеляційного розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до суду із позовом до ОСОБА_9 та ОСОБА_7 про зменшення розміру аліментів, за наслідками розгляду якого 24.06.2019 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області ухвалено рішення про задоволення позовних вимог. Вказане рішення суду не набрало законної сили, а тому не може бути належним доказом у справі, проте свідчить про спрямованість дій позивача на доведення зміни його матеріального становища та стану здоров`я з метою захисту свого права в порядку ст. 192 СК України.
Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що наведені ОСОБА_1 обставини погіршення його матеріального становища та стану здоров`я підтверджені належними та допустимими доказами, а тому існують підстави для застосування положень ст. 192 СК України.
З огляду на наведене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до п.3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.
При вирішенні спору колегія суддів не враховувала доводів позивача про наявність додаткових витрат на утримання його матері, оскільки такі обставини не підтверджені жодними доказами.

Посилання представника ОСОБА_2 щодо несення відповідачкою додаткових витрат, пов`язаних з хворобою сина ОСОБА_3 , можуть бути підставою для пред`явлення позову відповідно до положень ст. 185 СК України за наявності необхідних для того умов, проте не є підставою для відмови в задоволенні цього позову, оскільки не доведено, що у дитини сталося погіршення здоров`я і це відбулося після ухвалення судового рішення Бердичівським міськрайонним судом 22.05.2018.

Керуючись ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 червня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 травня 2018 року по справі № 274/4221/16, та стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (уродженця с. Миропілля, Краснопільського району Сумської області, картка платника податків: НОМЕР_2 , проживає АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (картка платника податків НОМЕР_3 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/10 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02.08.2019.

Головуючий Судді