Справа № 457/809/19
провадження №2/457/245/19
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

25 липня 2019 року м. Трускавець

Суддя Трускавецького міського суду Львівської області Грицьків В.Т., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Трускавецької міської ради, третя особа: ТзОВ "Торгово-Будівельна компанія Валган", приватне підприємство "Фірма СОМГІЗ" про визнання незаконними та скасування рішень Трускавецької міської ради Львівської області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовною заявою до Трускавецької міської ради, третя особа: ТзОВ "Торгово-Будівельна компанія Валган", приватне підприємство "Фірма СОМГІЗ" про визнання незаконними та скасування рішень Трускавецької міської ради Львівської області, а саме: рішення №775 від 20 грудня 2017 р. "Про надання дозволу на виготовлення відповідної документації для підготовки лотів для продажу їх на земельних торгах"; рішення №1228 від 28 лютого 2019 р. "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по зміні цільового призначення на вул. АДРЕСА_1 для продажу на земельних торгах (аукціоні)"; рішення №1296 від 16 травня 2019 року "Про затвердження експертної грошової оцінки земельної ділянки на АДРЕСА_1 та продаж земельної ділянки на земельних торгах".

Суддя, вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали приходить до наступного.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Параграфом 1, главою 2 ЦПК України, визначено цивільну предметну та суб"єктну юрисдикцію загальних судів. Зокрема згідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають:

усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Згідно п. 34 ст.25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до повноважень міських рад, зокрема, належить і вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 123 ЗК України передбачено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

З аналізу вищенаведених правових норм та на підставі поданих суду матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: НОМЕР_1 , площею 0,0720га. належить до земель комунальної власності, а Трускавецька міська рада Львівської області у відповідності до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Земельного кодексу України є розпорядником земель комунальної власності від імені територіальної громади міста.

В матеріалах справи відсутні звернення позивача до Трускавецької міської ради Львівської області про затвердження проекту відведення земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: НОМЕР_1 , площею 0,0720га. та про надання її в оренду. Необхідно також зазначити, що правом на такі звернення позивач був наділений з 2007 року, однак не скористався ним. Подані позивачем письмові докази, зокрема висновок державної експертизи землевпорядної документації № 2776 від 20.07.2007 року та проект відведення земельної ділянки не є підставою вважати, що земельна ділянка надана або може бути надана йому в користування. Тому суддя приходить до висновку, що в даному випадку спір не є приватноправовим.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Виходячи з вимог Кодексу адміністративного судочинства України, позови у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності віднесено до розгляду адміністративних судів.

Крім того, згідно ч. 3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року, Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв`язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Згідно ч. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року, при вирішенні питань, пов`язаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, судам слід ураховувати роз`яснення, викладені в пунктах 2 і 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (із змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), а також Рішення Конституційного Суду України від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК земля та земельні ділянки є об`єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, суд має з`ясувати, є спір приватноправовим або публічно-правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи пов`язані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010, положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (2747-15) стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб`єктом владних повноважень, пов`язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

З аналізу вищенаведеного, приходжу до висновку, що оскаржувані позивачем рішення Трускавецької міської ради Львівської області №775 від 20 грудня 2017 р. "Про надання дозволу на виготовлення відповідної документації для підготовки лотів для продажу їх на земельних торгах"; №1228 від 28 лютого 2019 р. "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по зміні цільового призначення на вул. АДРЕСА_1 для продажу на земельних торгах (аукціоні)"; №1296 від 16 травня 2019 року "Про затвердження експертної грошової оцінки земельної ділянки на АДРЕСА_1 та продаж земельної ділянки на земельних торгах" є результатом дій Трускавецької міської ради Львівської облаті як суб`єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, тому спір є публічноправовим.

Однак позивач звернувся до суду з позовною заявою в порядку ЦПК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, позивачу роз"яснюється право на звернення до Львівського окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 186 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Трускавецької міської ради, третя особа: ТзОВ "Торгово-Будівельна компанія Валган", приватне підприємство "Фірма СОМГІЗ" про визнання незаконними та скасування рішень Трускавецької міської ради.

Роз"яснити позивачу право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства до Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається учасниками справи до або через Трускавецький міський суд Львівської області.

Суддя: В. Т. Грицьків