ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/1702/18 Номер провадження 22-ц/814/2623/19Головуючий у 1-й інстанції Хоролець В. В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Пікуля В.П.

при секретарі Ачкасовій О.Н.

учасники справи:

представник позивача - адвокат Грущанський В.О.

представник відповідача - адвокат Буряк Д.М.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Приватної агрофірми «Агроінвест»

на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12 липня 2019 року, ухвалене суддею Хоролець В.В., повний текст рішення складено - 25 липня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до приватної агрофірми «Агроінвест» про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Приватної агрофірми «Агроінвест» про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди землі.

Позовна заява мотивована тим, що 30.04.2008 року між ОСОБА_3 та Приватною агрофірмою «Агроінвест» було укладено договір оренди землі №216 відносно земельної ділянки загальною площею 4,00 га, кадастровий номер :00:004:0133, що розташована на території Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, який зареєстрований 21.07.2008 року у Великобагачанському відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за №45. 01.08.2012 року між ОСОБА_3 таПприватною агрофірмою «Агроінвест» було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №2416 від 30.04.2008 року, яка зареєстрована 19.12.2012 року у відділі Держземагенства у Великобагачанському районі. Відповідно до додаткової угоди, дію договору №2416 було продовжено з грудня 2012 року терміном на десять років. Пунктом 9 договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем на суму 3 900 грн., а відповідно до пункту 10 договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. 13.05.2014 року відповідно до свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_3 спадщину прийняла ОСОБА_1 . Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві зазначає, що Приватна агрофірма «Агроінвест» не сплачувала їй орендну плату за 2016, 2017 та 2018 роки, у зв`язку з чим вона неодноразово направляла відповідачу у листопаді 2017 року та у липні 2018 року звернення з вимогою виплатити орендну плату за місцем знаходження відповідача поштовим переказом або переказом на рахунок позивача. Також вона неодноразово з`являлася за місцем знаходження ПА «Агроінвест» для отримання орендної плати, однак на територію відповідача для видачі орендної плати вона допущена не була і орендна плата залишилася не виплаченою. Вказує, що відповідно до відомостей з інформаційного фонду ДРФО ДФС України відрахування як податковим агентом відповідач у справі не нараховував позивачу орендну плату та не сплачував податки з нарахованої орендної плати. Зазначає, що заборгованість з орендної плати складає: за 2016 рік - 7 810,57 грн., за 2017 рік - 8 869,38 грн. та за 2018 рік - 9 621,17 грн. З посиланням на положення ст.13 Закону України «Про оренду землі», пункти 9 та 30 договору оренди землі позивач зазначає, що пеня за прострочення сплати орендної плати за 2016 та 2017 рік складає 3 044,09 грн. Також позивач, посилаючись на положення ст. 625 ЦК України, п.35 договору, ст. 24 Закону України «Про оренду землі», ст.141 ЗК України, у позові наводить розрахунки суми боргу за 2016,2017 роки з урахуванням індексу інфляції та 3% річних та розрахунок загальної суми заборгованості, а також зазначає про підстави для розірвання укладеного договору оренди землі через систематичну невиплату орендної плати, та у позовних вимогах просить стягнути з ПА «Агроінвест» на її користь 32 660 грн.15 коп. заборгованості, що складається із основної суми боргу 26 301,12 грн., 2 562,40 грн. - інфляційних збільшень, 752,54 грн.- 3% річних та 3 044,09 грн. - пені та розірвати договір оренди землі №2416 від 30.04.2008 року, укладений між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та Приватною агрофірмою «Агроінвест» відносно земельної ділянки, кадастровий номер :00:004:0133, яка розташована на території Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, що зареєстрований 21 липня 2008 року у Великобагачанському відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за №45 та стягнути судові витрати у справі (а.с. 2-7).

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12 липня 2019 року позов ОСОБА_1 до Приватної агрофірми «Агроінвест» про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди землі задоволено частково.

Стягнуто з Приватної агрофірми «Агроінвест» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за невиплачену орендну плату за 2016 рік без відрахування податків і зборів, втрати від інфляції за весь час прострочення, три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 4 247,23 грн.

Стягнуто з Приватної агрофірми «Агроінвест» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за невиплачену орендну плату за 2017 рік без відрахування податків і зборів, втрати від інфляції за весь час прострочення, три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 3 809,78 грн.

Стягнуто з Приватної агрофірми «Агроінвест» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за невиплачену орендну плату за 2018 рік без відрахування податків і зборів в сумі 3 409,99 грн.

Стягнуто з Приватної агрофірми «Агроінвест» на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати орендної плати за 2016 р. та 2017 р. в сумі 3 044,09 грн.

Всього стягнуто з Приватної агрофірми «Агроінвест» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 14 511,09 грн.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватної агрофірми «Агроінвест» в частині розірвання договору оренди землі №2416 від 30.04.2008 року, що укладений між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та Приватною агрофірмою «Агроінвест» відносно земельної ділянки, кадастровий номер :00:004:0133, що розташована на території Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, що зареєстрований 21.07.2008 року у Великобагачанському відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за №45 - відмовлено.

Стягнуто з Приватної агрофірми «Агроінвест» на користь ОСОБА_1 витрати на оплату правової допомоги адвоката в сумі 4 200 грн.

Стягнуто з Приватної агрофірми «Агроінвест» в дохід Державного бюджету України судові витрати по справі - судовий збір у розмірі 166,26 грн.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення частково орендної плати мотивоване тим, що при підрахунку суми орендної плати з урахуванням індексу інфляції за 2016-2018 роки, суд враховує період заборгованості з часу державної реєстрації додаткової угоди до договору оренди землі - з 19.12.2012 року, але суму боргу за 2016-2018 роки враховує лише в межах заявлених позовних вимог, суд не прийняв до уваги довідку-розрахунок виплати орендної плати по ОСОБА_1 №269 від 11.07.2019 року як підставу для відмови у задоволенні позову у зв`язку з відсутність заборгованості по орендній платі перед стороною позивача, на що посилався в своїх поясненнях в судовому засіданні представник сторони відповідача, надані Приватною агрофірмою «Агроінвест» листи на адресу ОСОБА_1 з приводу прохання про отримання орендної плати за 2016-2018 роки дійсно направлялися, оскільки їх отримання позивачем підтверджується належними доказами, однак, з огляду на зміст письмових заяв (звернень) ОСОБА_1 до Приватної агрофірми «Агроінвест» та того, що відповідачу у справі об`єктивно було відомо, що вона фактично проживає в с. Попове Великобагачанського району Полтавської області, відповідач у справі не був позбавлений можливості здійснити виплату орендної плати позивачу ОСОБА_1 шляхом здійснення грошового переказу через відділення поштового зв`язку або на картковий рахунок, який вказаний у заяві ОСОБА_1 В частині відмови у задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 були направлені листи з проханням отримати орендну плату за користування земельною ділянкою за 2016, 2017 та 2018 роки, тобто відповідачем вживалися заходи щодо інформування позивача ОСОБА_1 про необхідність отримання орендної плати, при цьому, у договорі оренди землі від 30.04.2008 року №2416 та в додатковій угоді від 01.08.2012 року не визначено місця виконання зобов`язання в частині виплати та отримання орендної плати, з вимогами до відповідача про стягнення орендної плати за відповідні роки позивач у справі звернувся тільки 27.12.2018 року (на пошту конверт з позовною заявою та додатками був зданий 20.12.2018 року). Однак, виходячи зі змісту положень ст. 32 Закону України «Про оренду землі» та ст. 651 ЦК України, та обставина, що відповідач не здійснив її фактичне перерахування на картковий рахунок позивача або через поштове відділення, не свідчить про ту істотність порушення зобов`язання, яка є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у розірванні договору оренди землі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги щодо розірвання договору оренди землі № 2416 від 30 квітня 2008 року задовольнити, а в іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що, незважаючи на численні письмові та усні звернення ОСОБА_1 , відповідач не здійснював свого обов`язку щодо сплати орендної плати в повному обсязі за 2016, 2017, 2018 роки. Частину орендної плати відповідач перерахував тільки 15 січня 2019 року, вже після пред`явлення позову, що вказує на те, що у відповідача не було жодних перешкод виконати свій обов`язок із сплати орендної плати раніше, після пред`явлення позову відповідачем було сплачено тільки частину орендної плати за 2016, 2017, 2018 рік. Відповідно до пункту «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати, незалежно від того, несплата орендної плати була в повному обсязі або в частині. Всупереч ст. 263 ЦПК України суд першої інстанції не надав жодного обгрунтування даним обставинам справи, які є суттєвими. Відповідач в повному обсязі не виконував свого обов`язку із сплати орендної плати, в тому числі навіть не нарахував таку орендну плату, а також не здійснював відрахування до податкових органів, чим порушував умови договору оренди на протязі 2016, 2017, 2018 року, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги. Систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, Той факт, що відповідач сплатив усю суму заборгованості з орендної плати за землю, не має правового значення для вирішення цього спору, оскільки встановлений факт її систематичної несплати протягом періоду дії договору оренди землі. Вирішуючи спір, суд першої інстанції, не перевірив доводів позивача про те, що сторони узгодили істотні умови договору і в них відсутній обов`язок орендодавця щодо звернення до орендаря про отримання орендної плати, а закріплено обов`язок за орендарем сплачувати орендну плату щорічно в строк не пізніше листопада поточного року (пункт 9 вказаного договору), однак відповідач обов`язок належним чином не виконував. ОСОБА_1 не отримувала листів від відповідача з пропозицією отримати орендну плату, які додані до відзиву. Листи, які були отримані від відповідача, стосувалися виключно пропозиції підписання додаткової угоди на продовження правовідносин, будь-яких інших доказів, а саме опису вкладення до цінного листа чи іншого відповідачем не додано.

В апеляційній скарзі ПА «Агроінвест» просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог з підстав порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у позовній вимозі про стягнення невиплаченої орендної плати відмовити повністю, в іншій частині рішення залишити без змін, стягнути з ОСОБА_1 витрати за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та обгрунтованим. Судом першої інстанції не було враховано наступних обставин щодо самого предмету спору, позовних вимог, що були пред`явлені, а також обставини та докази, які були надані стороною відповідача в рахунок беззаперечного доведення позовних вимог. Стверджує, що орендна плата ПА «Агроінвест» сплачена ОСОБА_1 в повному обсязі та з урахуванням всіх передбачених доплат.

Відзиви на апеляційні скарги не подано.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, апеляційна скарга ПА «Агроінвест» не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 (а.с. 34-35). Вона є інвалідом другої групи загального захворювання, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 (а.с. 36).

ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Попове Великобагачанського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 01.10.2013 року (а.с. 8), та відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ПЛ №012614, виданого 29.12.2009 року була власником земельної ділянки площею 4,00 га, що розташована на території Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 10-11).

30.04.2008 року між ОСОБА_3 (орендодавець) та Приватною агрофірмою «Агроінвест» (орендар) в с. Попове Великобагачанського району Полтавської області було укладено договір оренди землі №2416 щодо земельної ділянки загальною площею 4 га (рілля), кадастровий номер :00:004:0133, що розташована на території Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на п`ять років. Договір зареєстрований 21.07.2008 року у Великобагачанському відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за №45 (а.с. 12-15). Додатком до даного договору є акт про передачу та прийом вищевказаної земельної ділянки (а.с. 16).

З пункту 9 даного договору оренди вбачається, що орендна плата вноситься орендарем не пізніше листопада поточного року в натуральній формі, в тому числі: пшениця - 900 кг, цукор - 100 кг, соняшник - 200 кг, кукурудза - 900 кг щорічно на суму 2090 грн., що становить 3,47 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а також: ритуальні послуги, обробіток, обмолот присадибних ділянок до 0,6 га та косовиця сіна. Відповідно до п.10 цього договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (а.с. 12-15).

П.13 договору оренди землі визначено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,05 % несплаченої суми за кожен день прострочення.

01.08.2012 року між ОСОБА_3 (орендодавець) та Приватною агрофірмою «Агроінвест» (орендар) було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №2416 від 30.04.2008 року, що зареєстрована 19.12.2012 року у відділі Держземагенства у Великобагачанському районі за №02169 (а.с. 17).

Відповідно до змісту додаткової угоди, дію договору оренди землі №2416 продовжено з 14.12.2012 року терміном на 10 (десять) років (а.с. 17).

З даної додаткової угоди слідує, що сторони цієї угоди п.5 договору виклали в новій редакції (щодо нормативно-грошової оцінки земельної ділянки) та п.9 договору виклали в такій редакції: «орендна плата вноситься орендарем на суму 3900 грн. Орієнтовна натуральна оплата сільськогосподарською продукцією становить: пшениця, ячмінь, цукор, соняшник, кукурудза, борошно, м/вироби, крупа, олія» і далі за текстом». Вказується, що всі інші умови вищевказаного договору, не змінені цією додатковою угодою, залишаються чинними у попередній редакції і сторони підтверджують їх обов`язковість щодо себе.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 01.10.2013 року виконавчим комітетом Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с. 8).

ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.05.2014 року, яке видане приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу Сахаровою Л.І., є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 щодо земельної ділянки площею 3,9999 га, яка розташована на території Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер цієї земельної ділянки :00:004:0133 (а.с. 9).

24.11.2017 року та 24.07.2018 року ОСОБА_1 зверталася до Приватної агрофірми «Агроінвест» (адреса місцезнаходження с. Попове Великобагачанського району Полтавської області) та його власника ОСОБА_6 з листами про виплату їй орендної плати за 2016,2017 роки згідно договору оренди землі від 30.04.2008 року з урахуванням укладеної 01.08.2012 року додаткової угоди до даного договору оренди землі відносно земельної ділянки, яку вона успадкувала після смерті ОСОБА_3 , дані листи направлялися адресатам засобами поштового зв`язку (а.с.19-22).

Зміст даних листів ОСОБА_1 вказує на те, що в них вона просила орендну плати перерахувати їй шляхом поштового переказу чи переведення коштів на картковий рахунок. Проте, як вбачається з відміток вузла поштового зв`язку на конвертах, адресат Приватна агрофірма «Агроінвест» та ОСОБА_6 відмовилася отримувати відповідну поштову кореспонденцію від ОСОБА_1 (а.с. 19-22).

З доводів поданого відзиву на позов Приватної агрофірми «Агроінвест» вбачається, що позивач у справі ОСОБА_1 умисно не отримувала орендну плату за місцем розташування агрофірми з метою створення умовних підстав для розірвання договору оренди землі, при цьому, вона постійно проживає в с. Попове і за три роки могла з`явитися до Приватної агрофірми «Агроінвест» з метою отримання належної їй орендної плати. На адресу ОСОБА_1 агрофірмою були направлені письмові запрошення про прибуття до агрофірми з метою отримання орендної плати за 2016, 2017 та 2018 роки, однак вона на них не відреагувала. Після отримання позовної заяви ОСОБА_1 Приватна агрофірма «Агроінвест» прийняла рішення про перерахування грошових коштів-орендної плати за 2016,2017,2018 роки через поштове відділення. Відповідач ПА «Агроінвест» вважає, що заборгованості по орендній платі перед позивачем ОСОБА_1 в даний час відсутня, зазначає, що факт нарахування та сплати орендної плати підтверджується бухгалтерською довідкою №70 від 30.01.2019 року (а.с. 47-49).

До відзиву стороною відповідача надана копія довідки Приватної агрофірми «Агроінвест» №70 від 30.01.2019 року, з якої вбачається, що орендна плата за земельний пай ОСОБА_1 становить: 2016 рік: нарахована орендна плата 5 850,93 грн., податок з доходу 1 053,17 грн., військовий збір 87,76 грн., до видачі - 47 10 грн.; 2017 рік: нарахована орендна плата 6 086,95 грн., податок з доходу 1 095,65 грн., військовий збір 91,30 грн., до видачі - 4 900 грн.; 2018 рік: нарахована орендна плата 6 211,18 грн., податок з доходу 1 118,01 грн., військовий збір 93,17 грн., до видачі - 5 000 грн.; всього на даний період нарахована орендна плата 18 149,06 грн., податок з доходу 3 266,83 грн., військовий збір 272,23 грн., до видачі 14 610 грн. (а.с. 49).

У судовому засіданні представником відповідача адвокатом Буряком Д.М. надана довідка-розрахунок виплати орендної плати ОСОБА_1 за 2016,2017 та 2018 роки, яка містить розділи орендної плати по договору, збитки від інфляції, сума боргу з урахуванням інфляції, пеня, 3 %, розрахунок згідно договору з податками, нарахованого позивачу разом з податками та різниця (а.с. 136-137).

З даної довідки-розрахунку вбачається, що після наведеної таблиці в цій довідці вказується текстово про відповідні нарахування. Також, у судовому засіданні представником відповідача було зазначено, що дана сума розміру орендної плати обчислена за даними бухгалтерії з урахуванням індексів інфляції.

Згідно копії квитанції відділення вузла поштового зв`язку №6/15 від 15.01.2019 року та копії поштового переказу 6/15 на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що Приватна агрофірма «Агроінвест» здійснила перерахування їй грошових коштів в сумі 14 494,05 грн. як орендну плату за земельний пай за 2016, 2017 та 2018 роки (а.с. 56).

Як зазначив представник позивача адвокат Грущанський В.О. у судовому засіданні, дані грошові кошти ОСОБА_1 дійсно були отримані, однак він вважає, що отримана сума коштів ОСОБА_1 є меншою, ніж повинна була бути їй нарахована та виплачена, при цьому посилався на доводи відповіді на відзив від 20.02.2019 року (а.с. 76-79).

Також, в поданій по справі відповіді позивача ОСОБА_1 на відзив відповідача ПА «Агроінвест» вбачається наведений розрахунок сум орендної плати з урахуванням індексу інфляції за 2016-2018 роки за період з 16.12.2012 року по 30.11.2016 року (а.с. 76-79).

Апеляційний суд у складі колегії суддів приходить до висновку про те, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі в частині стягнення орендної плати, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обгрунтоване рішення в цій частині, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ПА «Агроінвест» про те, щосуд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи в частині стягнення орендної платита не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду в цій частині не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та обгрунтованим, що суд не врахував обставини щодо самого предмету спору, а також обставини та докази, які були надані стороною відповідача, що орендна плата ПА «Агроінвест» сплачена ОСОБА_1 в повному обсязі та з урахуванням всіх передбачених доплат, не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції достатньо повно та мотивовано виклав своє рішення в цій частині, привів детальний розрахунок заборгованості з орендної плати, який не викликає сумнівів.

Проаналізувавши та дослідивши у своїй сукупності матеріали справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем у справі Приватною агрофірмою «Агроінвест» позивачу ОСОБА_1 не була виплачена орендна плата за 2016, 2017 та 2018 роки з урахуванням індексу інфляції згідно п.10 договору оренди землі №2416 від 30.04.2008 року з урахуванням додаткової угоди від 01.08.2012 року, яка зареєстрована 19.12.2012 року про внесення змін до договору оренди землі в строки, передбачені п.9 даного договору, відповідно, з урахуванням вказаних вище положень Закону України «Про оренду землі» та норм ст.ст.525,625 ЦК України, вбачаються підстави для стягнення орендної плати за ці роки у відповідних розмірах: 2016 рік (період заборгованості 19.12.2012-30.11.2016 рр., сума боргу 3 900 грн., сукупний індекс інфляції за період - 2.003, інфляційне збільшення суми боргу 3 910,57 грн., відповідно сума боргу з урахуванням індексу інфляції - 7 810,57 грн.); інфляційне збільшення орендної плати за цей рік - 1 810,61 грн. (розрахунок: період заборгованості 01.12.2016-13.12.2018 рр., сума боргу 7 810,57 грн., сукупний індекс інфляції за період 1,232, інфляційне збільшення суми боргу 1 810,61); 3 % річних (розрахунок: сума боргу 7 810,57 грн., період прострочення 01.12.2016-13.12.2018 рр., кількість днів прострочення 743, розмір річних процентів 3%, загальна сума процентів - 476,98 грн.), загальна сума становить: 7 810,57+1 810,61+476,98=10 098,16 грн. Від цієї суми віднімається сума нарахованої орендної плати, яка була виплачена 5 850,93 грн., відповідно до стягнення підлягає сума 4 247,23 грн. (10 098,16грн.-5 850,93грн.=4 247,23 грн.); за 2017 рік: (період заборгованості 19.12.2012-30.11.2017 рр., сума боргу 3 900 грн., сукупний індекс інфляції за період - 2,274, інфляційне збільшення суми боргу 4 969,38 грн., відповідно сума боргу з урахуванням індексу інфляції - 8 869,38 грн.); інфляційне збільшення орендної плати за цей рік - 751,79 грн. (розрахунок: період заборгованості 01.12.2017-13.12.2018 рр., сума боргу 8869,38 грн., сукупний індекс інфляції за період 1,085, інфляційне збільшення суми боргу751,79 грн.); 3 % річних (розрахунок: сума боргу 8 869,38 грн., період прострочення 01.12.2017-13.12.2018 рр., кількість днів прострочення 378, розмір річних процентів 3%, загальна сума процентів 275,56 грн.), загальна сума становить: 8 869,38+751,79+275,56=9 896,73 грн. Від цієї суми віднімається сума нарахованої орендної плати, яка була виплачена 6 086,95 грн., відповідно до стягнення підлягає сума 3 809,78 грн. (9 896,73грн.-6 086,95грн.=3 809,78 грн.); за 2018 рік: період заборгованості 19.12.2012-30.11.2018 рр., сума боргу 3 900 грн., сукупний індекс інфляції за період - 2,502, інфляційне збільшення суми боргу 5 855,87 грн., відповідно сума боргу з урахуванням індексу інфляції 9621,17 грн. в межах заявлених вимог). Від цієї суми віднімається сума нарахованої орендної плати, яка була виплачена 6 211,18 грн., відповідно, до стягнення підлягає сума 3409,99 грн. (9 621,17 грн.-6 211,18грн.=3 409,99 грн.). Також, відповідно до п.30 договору оренди землі №2416 від 30.04.2008 року підлягає стягненню пеня за прострочення сплати орендної плати за 2016-2017 рр. в сумі 3 044,09 грн. (період прострочення 14.12.2017-13.12.2018 рр., кількість днів прострочення 365, розмір пені за кожний день прострочення 0,05%). Отже, суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення з відповідача в межах заявлених позовних вимог в частині стягнення орендної плати грошових коштів у розмірі 14 511,09 грн.(4 247,23 грн.+3 809,78 грн.+3 409,99 грн.+3 044,09 грн.=14 511,09 грн.).

Доводи відповідача про те, що судом першої інстанції неправильно застосовано період заборгованості при обрахуванні заборгованості орендної плати за кожен рік, починаючи саме з 19.12.2012 р., то суд першої інстанції виходив з того, що 19.12.2012 р. була зареєстрована у відділі Держземагенства у Великобагачанському районі Полтавської області додаткова угода про внесення змін до договору оренди земельної ділянки (а.с. 17), в якій зафіксований розмір орендної плати 3 900 грн., який підлягає обчисленню за кожен календарний рік оренди земельної ділянки з урахуванням індексу інфляції, цифра 3 900 є сталою і застосування індексів інфляції до неї за 2016,2017,2018 р. не змінює кінцевий розмір орендної плати за кожен рік та не є відмінним у разі застосування індексу інфляції до розміру орендної плати за 2015 р., коли востаннє буда виплачена орендна плата позивачу.

Проте, апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині вирішення вимог про розірвання договору оренди землі, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

За змістом частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до частини першої статті 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її користування протягом трьох місяців підряд.

Отже, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність.

Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу була виплачена відповідачем орендна плата за землю за 2016,2017,2018 роки через поштове відділення лише 15.01.2019 року, тобто не у строки, передбачені пунктом 9 вказаного договору, а лише після звернення позивача до суду із цим позовом про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди землі (а.с. 56).

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про те, що несплата орендної плати за 2016-2018 роки у строк, передбачений договором оренди землі, не є систематичною несплатою орендної плати, не врахував, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є самостійною та достатньою підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, а тому той факт, що відповідач сплатив суму заборгованості з орендної плати не має правового значення для вирішення позовних вимог про розірвання договору оренди.

Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є вичерпною підставою для розірвання такого договору.

Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 28 вересня 2016 року у справі № 6-977цс16 та від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів палати Касаційного господарського суду від 02 травня 2018 року у справі № 925/549/17. При цьому систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість. Той факт, що відповідач сплатив усю суму заборгованості з орендної плати за землю, не має правового значення для вирішення цього спору, оскільки судами встановлений факт її систематичної несплати протягом періоду дії договору оренди землі.

Апеляційний суд в складі колегії суддів приймає доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та приходить до висновку, що розглядаючи спір, суд першої інстанції неналежно з`ясував обставини справи, в межах доводів позову суд не дослідив обставини справи, не дав належної оцінки зібраним по справі доказам в частині вимог про розірвання договору оренди.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

По справі вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом 2- ї групи та звільнена від сплати судового збору при подачі апеляційної скарги на підставі п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір у розмірі 1 401,99 грн. підлягає стягненню з відповідача ПА «Агроінвест» на користь держави.

26.07.2019 року між ОСОБА_1 та адвокатом Грущанським В.О. укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 162-164). Також між сторонами даного договору складено узгодження погодинної вартості роботи адвоката (а.с. 165) та складено попередній розрахунок вартості послуг на правову допомогу (а.с. 166), 01.08.2019 року складено акт прийому-передачі до договору від 26.07.2019 року про надання правової допомоги (а.с. 167) та видано квитанцію до прибуткового касового ордеру №01/08-02 про те, що ОСОБА_1 сплатила вартість послуг вищевказаного адвоката в сумі 5 000 грн. (а.с. 168).

З урахуванням викладеного, обсягу наданої правової допомоги, розрахунку цієї правової допомоги та зважаючи на складність даної категорії справи і загальний обсяг наданих адвокатом послуг за відповідний період часу, а також того, що в силу положень ч.5 ст.137 ЦПК України стороною відповідача у справі не подавалося клопотання до суду про зменшення розміру витрат на правничу допомогу адвоката, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 5 000 грн. як компенсацію витрат на оплату правової допомоги адвоката.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.1,3 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1,3, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити, апеляційну скаргу Приватної агрофірми «Агроінвест» - залишити без задоволення.

Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12 липня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди - скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Розірвати договір оренди землі № 2416 від 30 квітня 2008 року, укладений між ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та Приватною агрофірмою «Агроінвест», відносно земельної ділянки, кадастровий номер якої :00:004:0133, що розташована на території Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, що зареєстрований 21 липня 2008 року у Великобагачанському відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за № 45.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з Приватної агрофірми «Агроінвест» на користь держави судовий збір в розмірі 1 401,99 грн.

Стягнути з Приватної агрофірми «Агроінвест» на користь ОСОБА_1 витрати на оплату правової допомоги адвоката в розмірі 5 000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 листопада 2019 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. П. Пікуль