Справа № 347/564/17
Провадження № 22-ц/4808/1337/19
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М. І.
Суддя-доповідач Ясеновенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю представника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП, за заявою ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Косівського районного суду, постановлену у складі судді Крилюк М.І. 20 серпня 2019 року в м. Косові,

в с т а н о в и в :

29.03.2017 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП.

Рішенням Косівського районного суду від 27.06.2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 64 385,62 грн. матеріальної шкоди, 60 000,00 грн. моральної шкоди та 2 243,87 грн. витрат по оплаті судового збору.

У грудні 2018 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про відстрочку виконання вищевказаного рішення суду.

Заява мотивована тим, що ним частково сплачено борг за рішенням суду, на даний час він проводить виплати за іншими судовими рішеннями, а саме щомісячно сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів на утримання сина до досягнення ним повноліття та до 16.09.2019 року по 8000 грн. штраф в сумі 80 000 грн. згідно вироку Коломийського міськрайонного суду від 22.05.2018 року.

Зазначає, що на час звернення із заявою він не працює, пенсії не отримує і інших джерел доходу немає, його дружина також не працює, займається доглядом двох дітей, а сім`я проживає в будинку батьків та власного житла не має.

Посилаючись на неможливість одночасного здійснення виплат за декількома виконавчими документами, просив суд відстрочити виконання рішення Косівського районного суду від 27.06.2017 року про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП, терміном на один рік з дня вирішення заяви.

Ухвалою Косівського районного суду від 20 серпня 2019 року задоволено заяву про відстрочення виконання рішення.

Відстрочено виконання рішення Косівського районного суду від 27.06.2017 року у справі № 347/564/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 64 385,62 грн. матеріальної шкоди, 60 000,00 грн. моральної шкоди та 2 243,87 грн. витрат по оплаті судового збору строком на один рік.

Ухвала суду мотивована тим, що зазначені відповідачем ОСОБА_1 доводи є винятковими, та такими, що дозволяють відстрочити виконання рішення суду строком на один рік, оскільки у нього склалося скрутне фінансове становище та відсутні будь-які регулярні доходи, він утримує двох малолітніх дітей та має боргові зобов`язання за іншими виконавчими документами, зокрема, зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина, на його утриманні перебуває дружина, яка не працює, сини 2012 р.н. та 2014 р.н., єдиним його доходом є виключно тимчасові, нерегулярні заробітки, та вони не мають власного житла.

При цьому, враховуючи збіг важких матеріально-побутових умов, ОСОБА_1 не ухиляється від виконання рішення суду, а по мірі можливості вносить платежі на користь стягувача.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду.

Зазначає, що боржник неодноразово змінював місце проживання протягом коротких періодів часу, що вказує на його ухилення від виконання рішення суду.

Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про скрутне матеріальне становище відповідача, оскільки такий обґрунтований лише актом обстеження матеріально-побутових умов та поясненнями відповідача. При цьому, боржником не подано будь-яких інших доказів на підтвердження такого становища.

Посилання суду на те, що ОСОБА_1 має боргові зобов`язання за іншими виконавчими документами, на покриття яких у нього наявні кошти, не свідчить про скрутне матеріальне становище боржника та не може впливати на його права як стягувача.

Вважає, що часткова сплата боржником коштів на виконання рішення суду лише у 2019 році після його звернення зі скаргою до головного державного виконавця Верховинського РВ ДВС не свідчить про належність та добросовісність виконання покладених на боржника законом та рішенням суду обов`язків, оскільки сума таких є незначною порівняно із сумою заборгованості.

Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.

ОСОБА_1 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнав.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про місце і час розгляду справи.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Косівського районного суду від 27.06.2017 року позов ОСОБА_2 задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 64 385,62 грн. матеріальної шкоди, 60 000,00 грн. моральної шкоди та 2 243,87 грн. витрат по оплаті судового збору (т. 1 а.с. 99-100).

10.07.2017 року ОСОБА_1 отримав копію вказаного рішення суду (т. 1 а.с.108).

25.07.2017 року ним подано заяву про перегляд заочного рішення від 27.06.2017 року, яка ухвалою Косівського районного суду від 16.08.2017 року була залишена без задоволення (т. 1 а.с.110-111, 130).

06.08.2018 року ОСОБА_1 оскаржив заочне рішення від 27.06.2017 року в апеляційному порядку, однак ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 серпня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за його скаргою (т. 1 а.с. 149-165).

28.09.2017 року судом видано ОСОБА_2 виконавчий лист по даній справі та постановою головного державного виконавця Косівського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Винничук О.М. від 03.10.2017 року відкрито виконавче провадження ВП № 54806823 по примусовому виконанню виконавчого листа № 347/564/17, виданого 28.09.2017 року Косівським районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 64 385,62 грн. матеріальної шкоди, 60 000,00 грн. моральної шкоди та 2 243,87 грн. витрат по оплаті судового збору, а постановою цього ж державного виконавця від 22.11.2018 року знову прийнято вказаний виконавчий лист до виконання (т. 1 а.с. 145, 173, 192-195).

Постановою головного державного виконавця Косівського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Винничук О.М. від 22.04.2015 року відкрито виконавче провадження ВП № 47304572 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2272/2011, виданого 05.01.2012 року Коломийським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття (т. 1 а.с. 171-172).

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 16.11.2018 року розстрочено засудженому ОСОБА_1 сплату штрафу в сумі 80 000 грн. згідно вироку Коломийського міськрайонного суду від 22.05.2018 року щомісячно в сумі по 8 000 грн. по 16.09.2019 року (т. 1 а.с. 175).

Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов проживання від 03.12.2018 року ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 . В склад його сім`ї входять: дружина ОСОБА_5 , сини ОСОБА_6 , 2012 р.н. та ОСОБА_7 2014 р.н. Власного житла ОСОБА_1 не має, ніде не працює, пенсію не отримує та інших джерел доходів не має (т. 1 а.с. 176).

Встановлено, що на виконання рішення Косівського районного суду від 27.06.2017 року ОСОБА_1 сплачено кошти в загальній сумі 20 000,00 грн., а саме: в сумі 5 000,00 грн. згідно банківського чека від 09.10.2018 року, 10 000,00 грн. згідно квитанції № 6 від 16.02.2019 року та 5 000,00 грн. згідно квитанції № 32 від 28.05.2019 року (т.1 а.с. 177, т. 2 а.с. 206, 209).

Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов проживання від 14.08.2019 року ОСОБА_1 проживає в селищі Верховина. В склад його сім`ї входять: дружина ОСОБА_5 , сини ОСОБА_6 , 2012 р.н. та ОСОБА_7 2014 р.н. Власного житла ОСОБА_1 не має, ніде не працює, пенсію не отримує та інших джерел доходів не має (т. 2 а.с. 207).

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Під відстрочкою виконання рішення розуміється перенесення строку його виконання на новий строк, визначений судом.

Таке перенесення строку можливе лише за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, тобто виняткових обставин та таких, що мають особливий характер.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок сторони щодо доведення обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, також визначено ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, при розгляді заяви про відстрочення виконання рішення суду саме заявник зобов`язаний довести наявність обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У своїй заяві ОСОБА_1 не зазначив обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та не подав жодних доказів, які підтверджують існування таких обставин, а оскаржуване судове рішення ґрунтується виключно на обставинах, які повинні враховуватися судом при вирішенні питання про відстрочення виконання рішення суду поряд із обставинами, які є підставою для перенесення строку виконання судового рішення на новий строк, визначений судом.

Крім того встановлено, що виконавче провадження по примусовому виконанню рішення суду, копію якого ОСОБА_1 отримав 10.07.2017 року, відкрито 03.10.2017 року, а кошти на виконання рішення суду частково сплачено в сумі 5 000,00 грн. тільки 09.10.2018 року.

Враховуючи те, що на виконання рішення суду від 27.06.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 126 629,49 грн. ОСОБА_1 сплатив лише 20 000 грн. у період з жовтня 2018 року по травень 2019 року, а також враховуючи відсутність виключних обставин (погіршення матеріального стану не є такою обставиною), що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для відстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

При таких обставинах справи ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частиною 1 зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на ОСОБА_1

Тому з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 слід стягнути 384,20 грн. витрат по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Косівського районного суду від 20 серпня 2019 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Косівського районного суду від 27.06.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 64 385,62 грн. матеріальної шкоди, 60 000,00 грн. моральної шкоди та 2 243,87 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , 384 грн. 20 коп. (триста вісімдесят чотири гривень 20 коп.) витрат по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: Г.П. Мелінишин

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 14 листопада 2019 року.