Ленінський районний суд м.Харкова
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 серпня 2019р. Справа №642/3782/19 Провадження №2/642/1274/19
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря Євтіфієв В.М.; Бондаренко В.;

За участю позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 ;

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись до суду позивачка на підставі вимог статті 183, 192 СК України заявляє вимоги, а саме:

- встановити розмір аліментів, що стягуються з Позивача ОСОБА_1 на користь Відповідача ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/10 частки усіх видів заробітку/доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитини.

В мотивування позовних вимог позивач вказав:

Станом на теперішній час позивач має постійне місце роботи де його середня заробітня плата становить 14900 грн, з яких близько 3000 грн утримується на податки. Таким чином середній дохід становить 11900. З них додаткові утримується близько 3000 грн у рахунок аліментів.

Таким чином на його особисті потреби та потреби сімї він має близько 8900 грн.

Відповідно до ст. 182, 192 СК України, позивач вважає, що, відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 17 листопада 2015 року між Позивачем та громадянкою України ОСОБА_4 укладено шлюб. Отже, з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів, змінився його сімейний стан.

Крім того, від шлюбу, укладеного з ОСОБА_4 Позивач має дві малолітні дитини: ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; свідоцтво про народження НОМЕР_2 ) та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 свідоцтво про народження НОМЕР_3 ).

Окрім того, разом із Позивачем проживає та фактично знаходиться у Позивача утриманні і малолітній син ОСОБА_4 від першого шлюбу - ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про народження НОМЕР_4 ).

Станом на сьогодні дружина Позивача фактично перебуває у декретній відпустці зв`язку із народженням дитини.

Таким чином вся родина фактично перебуває на утриманні Позивача.

З зазначеного випливає що з моменту ухвалення судом рішення про стягненні Позивача аліментів у розмірі 1/4 від усіх доходів, істотно змінився матеріальний стан позивача.

Тому позивач заявляє про зміну позовних вимог.

Відповідачка відповідно до відзиву вказала:

Після розлучення з колишнім чоловіком ОСОБА_1 , відповідно до рішення Ленінського районного суду був задоволений позов щодо стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця на користь малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відношенні Позивача.

Відповідачка самостійно виховую спільну доньку, яка зареєстрована за місцем проживання. Усі комунальні послуги сплачую за місцем проживання самостійно

ОСОБА_3 , перебуває на обліку в Міжобласному спеціалізованому медико-генетичному центрі рідкісних орфанних захворювань відповідно до довідки , у зв`язку з чим дитина часто хворіє. Усі витрати на лікування та реабілітацію сплачує відповідачка. Крім цього у зв`язку із перебуванням на обліку дитина потребує курортно-санаторного лікування.

Всі речі необхідні для дитини купує самостійно, активно приймає участь у культурному розвитку доньки. На даний час працює старшим диспетчером Холодногірської філії КП "ХТМ" з посадовим окладом 7260 грн., з яких близько 2000 грн утримуються на податки. Будь-якого додаткового доходу не маю.

Перебуваючи у законному шлюбі Позивач не позбавлений обов`язку утримувати неповнолітню дитину керуючись ст.180 Сімейного Кодексу до досягнення нею повноліття та приймати участь у вихованні.

Крім цього, сумісні діти від ОСОБА_4 виховуються у повній сім`ї, син від першого шлюбу ОСОБА_7 має законного батька, який підтримує зв`язок з дитиною.

Будь-яких документів щодо підтвердження факту утримання дітей від другого шлюбу Позивач не надав, також довідку щодо визначення непрацездатності дружини.

Тому позивачка вимагає: У задоволенні позову щодо зміни розміру аліментів у відношенні ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 відмовити повністю.

Позивач в судовому засіданні на позові наполягав. В пояснення вказав, що він сплачує аліменти в розмірі визначеному рішенням суду. На теперішній час він перебуває у шлюбу. Дружина не працює, т.я. знаходиться у відпустки по догляду за дитиною. На теперішній час у його крім дитини на яку він сплачує аліменти є двоє дітей від спільного шлюбу яких він здійснює утримання, але доказів з йтого приводу у його немає. Крім того, у дружини є дитина від першого шлюбу на яку аліменти не сплачуються та він також здійснює утримання вказаної дитини.

Відповідачка позовні вимоги не визнала. В поясненні вказала обставини викладені в відзиву.

Дослідивши докази матеріалів справи, судом встановлені наступні факти та обставини:

Сторони перебували у шлюбі та після розлучення, відповідно до рішення Ленінського районного суду з позивача було стягнуто аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця на користь Відповідачки на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 17 листопада 2015 року між Позивачем та громадянкою України ОСОБА_4 укладено шлюб.

Крім того, від шлюбу, укладеного з ОСОБА_4 Позивач має малолітніх дітей: ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 свідоцтво про народження НОМЕР_2 ) та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 свідоцтво про народження НОМЕР_3 ).

Окрім того, разом із Позивачем проживає малолітній син ОСОБА_4 від першого шлюбу - ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про народження НОМЕР_4 ).

Станом на сьогодні дружина Позивача фактично перебуває у відпустці зв`язку із народженням дитини.

Дослідивши та оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, суд вважає:

Згідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, N 2402-III передбачено: Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до вимог статті 180 СК України визначено: Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 ч.3 СК України визначено: За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Вимогами статті 182 ч.1, 2 СК України визначено:

1. При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 192 ч.1 СК України визначено: Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З аналізу встановлених обставини, відповідно до вказаних норм закону, на думку суду, вимога позивача про зміну розміру стягнення з позивача аліментів на дитину у заявленому розмірі, щомісяця, суперечить означеним вимогам закону.

Так, вимогами статті 12 ч.3 ЦПК України визначено: Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вимоги статті 13 ЦПК України: Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки відповідно до ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

З огляду на те, що змінилися обставини на яки посилається в обґрунтування позовних вимог позивач, а саме: змінився сімейний стан позивача та у позивача на час розгляду справи народились дві малолітні дитини, суд вважає, що вказані обставини є недостатньою підставою зміни розміру стягнення аліментів.

Вимогами статті 141 СК України визначено:

1. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Позивач, в межах виконання вимог ст..12, 13 ЦПК України, суду не довів, що на час розгляду справи він безпосередньо приймає участь в утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Крім того, враховуючи вимоги ст..141 СК України, позивачем суду не доведено, що змінений розмір аліментів, встановить рівність часток, яки буду припадати на кожну дитину, по відношенню до якої є обов`язки позивача. Довідка позивача про його доходи, не підтверджує означених обставини щодо рівності часток, яки припадають на утримання кожної дитини позивача та будуть відповідати інтересам дітей.

Щодо, утримання позивачем - ОСОБА_7 , суд вважає, що відповідно до вимог ст..141 СК України у позивача не має не яких обов`язки відносно вказаної дитини, а тому вказані обставини не можуть бути прийняті судом.

Довідка про реєстрацію осіб за адресою проживання позивача на має відомостей про наявність на утриманні позивача вказаних у довідки осіб.

Отже, суд вважає, що в порушенні вимог ст..12, 13 СК України позовні вимоги не обґрунтовані, що є підставою відмови в задоволені позовних вимог.

Керуючись ст.11, 15, 62, 81, 169, 203, 213, 215, 223. 226, 263, 265, 282-284, 289, ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів на неповнолітню дитину, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського Апеляційного суду, або через Ленінський районний суд м.Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.М.Євтіфієв