Справа № 450/1358/19 Провадження № 2/450/1073/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі :

головуючого - судді Даниліва Є.О.

при секретарі - Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області,

про (предмет позову): визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1 / 3 ідеальну частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ,

суд постановив таке рішення,

підстава позову (позиція позивача): ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько чоловіка ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 296, 6 м. кв, з них житлова площа - 109,0 м.кв. За час свого життя ОСОБА_4 , в нотаріальному порядку склав заповіт від 24.04.2002 року, яким все своє майно заповів своєму синові ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_5 помер чоловік позивача ОСОБА_5 . За час свого життя ОСОБА_4 , майном не розпорядився. У склад спадщини ОСОБА_4 , окрім іншого, увійшло право на зазначене майно. За життя ОСОБА_5 своєю власністю на випадок смерті не розпорядився, тому спадкування після його смерті відбувається за законом почергово. Від спільного шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_1 народилось двоє дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому кожен з них претендує на рівні частки при спадкуванні майна, які визначаються в розмірі 1/ 3 частки спадщини. На теперішній час позивач не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Позиція відповідача: представник відповідача подав суду заяву про визнання позовних вимог.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

22.04.2019 року ухвала суду про відкриття провадження у справі.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: свідоцтво про народження ОСОБА_2 від 31.03.2009 року № НОМЕР_6; свідоцтво про народження ОСОБА_3 від 26.01.2011 року № НОМЕР_7; свідоцтво про шлюб від 20.09.2008 року № НОМЕР_8; свідоцтво про смерть від 05.10.2006 року серії НОМЕР_1 ; свідоцтво про смерть від 07.06.2017 року серії НОМЕР_2 ; Заповіт від 24.04.2002 року зареєстрованого в реєстрі за № 1600; Технічний паспорт від 26.11.2018 року; свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.02.2019 року № 283; свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.02.2019 року № 279; свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.02.2019 року № 275; довідка Зимноводівської сільської ради від 30.11.2017 р. № 7540; довідка Зимноводівської сільської ради від 30.11.2017 р. № 7539; довідка виконавчого комітету Пустомитіської міської ради від 23.06.2017 року № 2557; довідка виконавчого комітету Пустомитіської міської ради від 23.06.2017 року № 2556; копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5 та дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених нею позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах.

За змістом ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьків. Відповідно до ч.1 статті 1267 частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В силу вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України реєстрація місця проживання із спадкоємцем значення не має. Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Зіставивши наведені норми цивільного закону, можна зробити висновок, що закон не вимагає від спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки така умова прийняття спадщини прямо визначена у законі лише для спадкоємця, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем.

З метою забезпечення правильного й однакового застосування судами окремих положень цивільного процесуального законодавства Пленум Верховного Суду України у п. 24 Постанови № 2 від 12.06. 2009 року роз`яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що спадкодавець за час свого життя не розпорядилася спадковим майном на випадок своєї смерті; те, що позивач та неповнолітні позивачі в інтересах яких діє законний представник є спадкоємцями першої черги спадкування після смерті спадкодавця; те, що позивачі вчинили дії, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті спадкодавця; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що спадкодавець набувши право власності на спадкове майно не зареєстрував його; те, що відповідач безумовно визнав позовні вимоги заявлені позивачем та ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 247, ст. 259 - 261, 265 ЦПК України,

ухвалив :

позовні вимоги ОСОБА_1 , неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на 1 / 3 ідеальну частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на 1 / 3 ідеальну частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на 1 /3 ідеальну частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

СуддяЄ. О. Данилів