Головуючий у І інстанції Марфіна Н.В.
Провадження № 22-ц/824/8916/2019 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 липня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Матвієнко Ю.О., суддів Мельника Я.С., Сушко Л.П., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з нього заборгованість за договором в розмірі 111 397 грн. 75 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 3995 грн. 57 коп. та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 107 402 грн. 18 коп., а також понесені по справі судові витрати у розмірі 1 762 грн. 00 коп., посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Заяву б/н від 18.07.2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 4 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом в заяві.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник карткового рахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникненню овердрафту, що передбачено п.2.1.1.5.7 Договору.

Позивач свої зобов`язання виконав належним чином, натомість відповідач ОСОБА_1 не надававбанку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого за договором утворилась заборгованість в розмірі 111 397 грн. 75 коп., яку і просив стягнути позивач з відповідача на свою користь.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором кредиту б/н від 18.07.2013 року у розмірі 5 801 грн. 50 коп. та судові витрати на суму 88 грн. 10 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині відмови у стягненні з відповідача процентів за користування коштами у розмірі 105 596,25 грн., позивач АТ КБ «ПриватБанк» подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив рішення суду в цій частині скасувати та ухвалитив цій частині нове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по процентам у розмірі 105 596 грн. 25 коп. В іншій частині позивач просив рішення суду залишити без змін.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову в даній справі (111 397 грн. 75 коп.) менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів дійшла висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до позивача АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Анкету-Заяву від 18 липня 2013 року (а.с.10), згідно якої, приєднавшись до Умов та Правил, отримав кредит у розмірі 4 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис ОСОБА_1 в заяві.

Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язаний у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту, оплати винагороди банку.

Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору.

Овердрафт - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування (п. 1.1.1.52 Договору).

Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, відповідно п. 2.1.1.12.6 Договору.

При оформленні анкети-заяви на отримання кредиту, що була підписана відповідачем, зазначено, що заява разом з Пам`яткою, Умовами та Правилами надання банківськихпослуг, а також Тарифами, складають між ним та банком Договір про надання банківськихпослуг.

Укладання договору здійснюється за принципом укладення між банком і клієнтом договору приєднання відповідно до ст. 634 ЦК України. Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладенодоговір у письмовій формі,укладення якого в такій формі чинному законодавству не суперечить.

Враховуючи викладене, висновок суду про наявність між сторонами договірних правовідносин, що виникли на підставі договору про надання банківських послуг, є законним та обґрунтованим.

Встановлено, що АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, оскільки надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідач умови договору в частині своєчасного погашення заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом не виконував, в зв`язку із чим за договором утворилась заборгованість у розмірі 111 397,75 грн., яка складаєтьсяіз заборгованості за кредитом в розмірі 3 995 грн. 57 коп. та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 107 402 грн. 18 коп. Розрахунок заборгованості, наявний в справі, відповідачем не спростований.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом в розмірі 3 995 грн. 57 коп. та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1 805 грн. 93 коп.

Разом із тим, колегія суддів не погоджується з рішенням суду в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача решти заборгованості по процентам за користування кредитом на суму 105 596 грн. 25 коп., виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. Згідно ст. 48 даного Закону надання безпроцентних кредитів забороняється, за винятком передбачених законом випадків.

Згідно ч.ч.1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження обставин щодо стягнення заборгованості за процентами у визначеному ним розмірі - 107 402 грн. 18 коп., надано письмові докази, які іншою стороною спростовані не були, а тому висновки суду про відхилення доказів позивача, за умови неспростування їх відповідачем, є такими, що порушують норми процесуального права. При цьому посилання суду на неправомірність дій банку щодо підвищення відсоткової ставки до 34,8% з 01.09.2014 року та до 43,2% з 01.04.2015 року є помилковими, оскільки це є правом банку згідно ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідає п.1.1.3.2.3 договору, яким для АТ КБ «ПриватБанк» передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції рішення в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом у розмірі 105 596 грн. 25 коп. ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення вищевказаної суми.

Враховуючи те, що апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» задовольняється, з відповідача ОСОБА_1 на користь банку підлягають стягненню понесені останнім по справі судові витрати в розмірі 4 316 грн. 90 коп. (1 762 грн. 00 коп. витрати за подачу позовної заяви до суду + 2 643 грн. 00 коп. витрати за подачу апеляційної скарги - 88 грн. 10 коп. витрати, стягнуті заочним рішенням суду).

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року в частині відмови у задоволенні позову - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 105 596 грн. 25 коп.

В іншій частині заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» понесені по справі судові витрати в розмірі 4 316 грн. 90 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач:

Судді: