Справа № 303/251/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 листопада 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Кондора Р.Ю. і Собослоя Г.Г.,

з участю секретаря Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Біловара Богдана Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 25 березня 2019 року (у складі судді Довжанина В.М.) за поданням заступника начальника Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України, -

ВСТАНОВИВ:

МВ ДВС Мукачівського МРУЮ у Закарпатській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзді за межі України боржника в березні 2019 р. (том №2, а.с.27-29).

Просив тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №2/303/119/18 виданим 20.03.2018 р. про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 72 635 грн., 2000 грн. - моральної шкоди, та 4 478,97 грн. у відшкодування судових витрат.

На обґрунтування указав, що на виконанні в МВ ДВС Мукачівського МРУЮ у Закарпатській області знаходиться виконавче провадження №56398936 з виконання виконавчого листа № 2/303/119/18, виданого 20.03.2018 р. про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 72 635 грн., 2 000 грн. - моральної шкоди, та 4 478,97 грн. у відшкодування судових витрат. За вказаним виконавчим листом боржником є ОСОБА_1

Рішення боржником у добровільному порядку не виконано, під час виконання рішення суду було встановлено, що за боржником відсутнє зареєстроване майно, боржник доходи не отримує і не займається пошуком офіційної роботи.

Боржник з`явився на виклик державного виконавця і пояснив, що все майно, яке знаходиться за адресою його проживання, належить його матері.

У ході проведення виконавчих дій державним виконавцем установлено, що боржник неодноразово перетинав державний кордон України.

Відтак, рішення суду боржником не виконано, останній ухиляється від його виконання і не вживає відповідних заходів задля його виконання, що і зумовило звернення до суду з указаним поданням.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 25 березня 2019 р. тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 2/303/119/18, виданого 20.03.2018 р. про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 72635 грн., 2 000 грн. - моральної шкоди, та 4478,97 грн. у відшкодування судових витрат.

Адвокат Біловар Б.Ю. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні подання відмовити.

Покликається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-боржник не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження, відтак не мав змоги самостійно виконати обов`язок, покладений на нього виконавчим листом;

-невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, вказаного в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням зобов`язань;

-доказів того, що боржник вчиняє дії спрямовані на невиконання рішення суду, державний виконавець не надав і наявність таких не вказав;

-державний виконавець не обґрунтував необхідності обмеження у праві виїзду за межі України боржника;

-обмеження у праві виїзду за межі України позбавить боржника можливості виїхати за кордон на роботу та виконувати вчасно свої зобов`язання.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Узагальнені доводи заперечення зводяться до законності ухвали суду першої інстанції і безпідставності доводів апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а увалу суду першої інстанції - без змін, із таких мотивів.

Суд виходив із доведеності заявником умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань і доцільності обмеження останнього у праві виїзду за кордон.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції через його відповідність фактичним обставинам справи, нормам процесуального та матеріального права.

Установлено, що 20 березня 2018 р. Мукачівським міськрайонним судом було видано виконавчий лист на виконання судового рішення про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди 72 635 грн., 2 000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 4 478,97 грн. у відшкодування судових витрат (а.с.30).

15.05.2018 р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження і зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно (а.с.31).

У матеріалах справи міститься інформація із Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби про перетин ОСОБА_1 кордону (а.с.33).

11.07.2018 р. боржнику було надіслано виклик державного виконавця (а.с.34).

13.07.2018 р. боржником були надані пояснення із приводу невиконання виконавчого листа № 2/303/119/18, виданого 20.03.2018 р. Так, ОСОБА_1 пояснив, що має намір виконувати рішення суду, однак через відсутність коштів не має такої можливості (а.с.35). Указав, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак власником квартири є його мама і все майно, яке знаходиться у квартирі також є її власністю. Наведене підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 01 червня 2018 р. (а.с.36).

Також у ході проведення виконавчих дій були надіслані запити з метою встановлення наявності доходів у боржника (а.с.38,39,40,41), у відповідях на якізазначено, що жодних доходів ОСОБА_1 не має.

За приписами ч.ч.1-3 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно з положеннями ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодження сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, або він ухиляється від виконання зобов`язань, до виконання зобов`язань.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» належить розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Згідно з вимогами п.18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, у процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням зобов`язань у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час виникнення цих правовідносин), боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з`являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до недоведеності факту ухилення боржника від виконання зобов`язання і необґрунтованості подання.

Із цього приводу колегія суддів зауважує, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Будь-яких доказів щодо поважних причин невиконання рішення суду апелянтом не надано. Натомість дії боржника свідчать про умисну бездіяльність, яка спрямована на невиконання рішення суду.

Державний виконавець вживав заходів для інформування боржника про наявність щодо нього відкритого виконавчого провадження, боржник з`являвся на виклик державного виконавця і надав пояснення із приводу невиконання рішення суду.

Разом з тим, із моменту подачі пояснень (липень 2018 р.) пройшов понад рік, однак жодних заходів, спрямованих на виконання рішення суду,боржником не вчиняється, відтак МВ ДВС Мукачівського МРУЮ у Закарпатській області було змушене звернутися до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника зможе забезпечити виконання рішення суду, яке не скасоване та є чинним, але дотепер залишається невиконаним у зв`язку зі свідомим ухиленням боржника від виконання судового зобов`язання.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив правильне по суті та справедливе судове рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування оскарженого судового рішення, оскільки повністю спростовуються установленими як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду, обставинами справи.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу адвоката Біловара Богдана Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення. 2.Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 25 березня 2019 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає. 4.Повне судове рішення складено 18 листопада 2019 р.

Судді: