Справа №464/4028/16-ц
пр № 6/464/173/19
У Х В А Л А

12 листопада 2019 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Мички Б.Р.,

за участю секретаря судового засідання Гернага Ю.О.,

учасники справи:

представника заявника Пащука А.І ОСОБА_1

державного виконавця Мельник Ю.Р.

стягувач ОСОБА_2

представники стягувача ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за заявою ОСОБА_5 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 14.08.2019 року звернувся до суду із заявою, в якій просить скасувати тимчасове обмеження йому у праві виїзду з України, встановленого ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 07.11.2017 в цивільній справі №464/4028/16-ц.

Свою заяву мотивує тим, що ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 07.11.2017 за цивільною справою за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики було тимчасово обмежено у праві виїзду з України. В Сихівському відділі державної виконавчої служби м. Львова перебувало виконавче провадження ВП №53246205 про стягнення солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 17.08.2014. 16.10.2018 державним виконавцем Мельником Ю.Р. був повернений виконавчий документ стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження". Даний факт підтверджується постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 16.10.2018. Вважає, що оскільки виконавче провадження було закінчене шляхом повернення виконавчого документа стягувачеві, то відпала підстава для тимчасового обмеження його права виїзду з України. Крім того, заявник в добровільному порядку виконує зобов`язання перед стягувачем, шляхом періодичних платежів встановлених за взаємною згодою, в підтвердження чого надав копії квитанцій, у зв`язку із чим звернувся до суду із заявою про скасування встановлених обмежень.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, просив таку задовольнити.

У судовому засіданні державний виконавець Мельник Ю.Р., стягувач ОСОБА_2 , та її представники з викладеним у заяві не погодились, вважають таку безпідставною, просили суд не скасовувати встановлене обмеження у праві виїзду за межі України.

Заслухавши доводи учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконань про те, що у задоволенні заяви ОСОБА_5 слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 07.11.2017 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта ОСОБА_5 шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань покладених на нього рішеннями суду.

Постановою державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львів Мельник Ю. повернено виконавчий документ стягувачу.

Відповідно до частин 1-3, 5 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи своєю власну.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

У своїй заяві ОСОБА_5 просить скасувати застосовані судом обмеження, посилаючись на те, що у зв`язку з відсутністю у нього майна державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого листа стягувачу, він в добровільному порядку виконує зобов`язання перед стягувачем. За таких обставин вважає, що відпали підстави для його обмеження у праві виїзду за кордон України.

З огляду на конкретні обставини справи суд зазначає наступне.

Скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність натепер таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обгрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

Постановою державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львова Семен І.Р. відкрито виконавче провадження по виконавчому листу №464/4028/16-ц.

Як вбачається із матеріалів справи у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, дії чи бездіяльність державного виконавця не оскаржені, виконавче провадження не закінчено, оскільки виненесана постанова про відкриття виконавчого провадження, однак на даний час заборгованість боржника не погашена, а відтак рішення суду не виконано.

Відповідно до частини 8 ст.441 ЦПК України відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_5 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, встановленого ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 07.11.2017 у цивільній справі №464/4028/16-ц відмовити.

Повний текст ухвали складено 15.11.2019.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Мичка Б.Р.