ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року

м. Харків

справа № 638/2255/18

провадження № 22-ц/818/2888/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

Учасники справи :

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа страхування», Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре»

третя особа - ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування», Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» на заочне рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2018 року (суддя першої інстанції Штих Т.В.), -

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно суму на відновлення транспортного засобу у розмірі 54 723,00 грн., витрати, пов`язані з транспортуванням та перебуванням транспортного засобу на штрафмайданчику у розмірі 2 448,00 грн., шкоду завдану здоров`ю у розмірі 5 013,33 грн., шкоду пов`язану з тимчасовою втратою працездатності, у розмірі 65 519, 12 грн. та стягнути з ПрАТ «СК «Альфа страхування» пеню в розмірі 26 069,01 грн., всього 153 772,46 грн 46 коп. і покласти судові витрати на відповідачів.

Обґрунтовуючи позов посилався на те, що у лютому 2017 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля ЗАЗ Lanos під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля ВАЗ 2113 під його керуванням, внаслідок чого були пошкоджені транспортні засоби та позивач зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень був доставлений до ХМКЛШНМД ім. Мещанінова.

Зазначав у позові, що внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження та перебував на стаціонарному лікуванні у медичному закладі з 20.02.2017 по 27.02.2017, після чого був направлений для продовження лікування до поліклініки за місцем проживання де в подальшому перебував на амбулаторному лікуванні до 8 квітня 2017 року, тобто вказував про те, що загальний строк втрати його працездатності складав 47 днів.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «СК «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 суму відновлення транспортного засобу у розмірі 26003,59 грн., витрати, пов`язані з транспортуванням та перебуванням транспортного засобу на штрафмайданчику, у розмірі 2448,00 грн., суму відшкодування шкоди, завданої здоров`ю, у розмірі 5013,33 грн. та суму відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності, у розмірі 65519,12 грн. Стягнуто з ПАТ «СК «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 26069,01 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1250,53 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Заочне рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що вимоги позивача підлягали частковому задоволенню, оскільки позивачем обґрунтовані позовні вимоги та підтверджені належними доказами окрім суми яка підлягала стягненню в рахунок відновлення транспортного засобу, який було спростовано відповідачем звітом вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача.

Не погоджуючись з заочним рішенням ПАТ «СК«Альфа страхування» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати заочне рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору по суті.

Судом неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Посилається в апеляційній скарзі на те, що на спростування тверджень суду першої інстанції про існування двох транспортних засобів зазначає, що було надано витяги з ЄДР МВС України, в яких зазначено, що транспортний засіб з VIN-кодом НОМЕР_1 існує, що підтверджує ту обставину, що Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре» при укладанні полісу АЕ/7753231 було нерозбірливо вписано VIN-код та передано інформацію до ЦБД МТСБУ.

Крім того зазначає в апеляційній скарзі про безпідставне посилання суду, що не відповідає дійсності і не підтверджується жодним належним доказом щодо існування транспортного засобу з VIN-кодом НОМЕР_1 .

Суд ухвалюючи заочне рішення не звернув уваги на те, що позивачем надано документи які не відповідають нормам чинного законодавства, які б дозволили розрахувати шкоду пов`язану з тимчасовою втратою непрацездатності, крім того невірно розраховано шкоду пов`язану з лікуванням, а також не враховано, що виплата пені відповідачем мала б бути виплачена лише не раніше з 17.08.2017, а не з 16.05.2017 коли позивач звернувся з заявою про страхове відшкодування і сума пені повинна була судом розрахована на суму на яку суд задовольнив позов.

Від представника ПАТ «Страхова компанія «Альфа страхування» на адресу апеляційного суду надійшла заява про поворот виконання заочного рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2018 року, в якій відповідач просить вирішити питання в порядку повороту виконання рішення стягнути з позивача на користь ПАТ «Страхова компанія «Альфа страхування» суму відновлення транспортного засобу у розмірі 26003,59 грн., витрати, пов`язані з транспортуванням та перебуванням транспортного засобу на штрафмайданчику, у розмірі 2448,00 грн., суму відшкодування шкоди, завданої здоров`ю, у розмірі 5013,33 грн., суму відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності, у розмірі 65519,12 грн., пеню у розмірі 26069,01 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1250,53 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити скаргу без задоволення, а рішення без змін. Наводить доводи такіж як в позовній заяві.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення оскаржується лише в частині задоволення позову, тому в частині відмови в задоволенні позову рішення суду в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи суд першої інстанції не виконав всі вимоги цивільного судочинства, постановив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права та вважав встановленими недоведені обставини.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача 1 на користь позивача шкоди, заподіяної здоров`ю, суд виходив з того , що задоволенню підлягає позов на суму 5013,33 грн., тоді як строк втрати ОСОБА_1 працездатності з 20.02.2017 по 27.02.2017 включно, та з 06.03.2017 по 07.04.2017 включно складає 41 день, а не 47, як вважав суд.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення на відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності суми у розмірі 65 519,12 грн , суд не врахував, що матеріали справи не містять відомостей про доходи позивача за 2017 рік, які слід враховувати для порівняння.

Судом першої інстанції не було перевірено і складено правильний розрахунок пені.

За таких обставин ухвалене судове рішення не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення в цій частині і часткового задоволення позову.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

20.02.2017 року приблизно о 08 год. 20 хв. на перехресті вул. Сумської та вул. Дерев`янка в м. Харкові трапилась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля ЗАЗ Lanos д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля ВАЗ 2113 р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди були пошкоджені транспортні засоби та позивач у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень був доставлений до ХМКЛШНМД ім. Мещанінова.

Вина ОСОБА_2 повністю підтверджується, постановою про закриття кримінального провадження, протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, поясненнями водія ОСОБА_2 та водія ОСОБА_1 висновком за результатами перевірки матеріалу ДТП.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ЗАЗ Ланос д.н. НОМЕР_2 застрахована у ПРАТ "СК "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" (поліс №АК5711741 від 25.01.2017р.).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб позивача був пошкоджений і поміщений на штрафмайданчик на 30 діб.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач після надання свого транспортного засобу для огляду уповноваженими представниками Страховика звернувся до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» (поліс №АК5711741 від 25.01.2017р.) з листом про відшкодування шкоди.

Листом № 0452.609.17.01-0247.05 від 16.05.2017 року (а.с.41 том1) ПрАТ «СК «Альфа страхування» у страховому відшкодуванні позивачу відмовило у зв`язку з визнанням полісу страхування №АК/5711741 нікчемним з підстав, визначених ст. 989 ЦК України, оскільки Страхувальник при укладенні договору страхування не повідомив Страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується.

Суд першої інстанції правильно вважав такі дії страховика неправомірними і відхилив заперечення відповідача 1 стосовно нікчемності полісу №АК/5711741. Судова колегія в цій частині також відхиляє доводи апеляційної скарги і зазначає про таке.

Як вбачається з матеріалів справи та витягу з МТСБУ поліс №АК/5711741 укладений щодо транспортного засобу д.н. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_4 , а поліс №АЕ/7753231 укладений з ОСОБА_3 укладений щодо транспортного засобу д.н. НОМЕР_5 , VIN-код НОМЕР_6 .

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 ) марки ЗАЗ LANOS, транспортний засіб має номер кузова НОМЕР_4 .

Згідно з бази МТСБУ поліс АЕ 7753231, страхова компанія (ТДВ «Київ РЕ»), зареєстрований за транспортним засобом НОМЕР_7 , VIN-код НОМЕР_6 , назва транспортного засобу ЗАЗ LANOS ТF 69 YO.

Відповідно до витягу з бази МТСБУ поліс АК 5711741, страхова компанія (ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ»), зареєстрований за транспортним засобом BI 9735 CE, VIN-код НОМЕР_4 , назва транспортного засобу ЗАЗ Lanos.

При цьому поліс №АК/5711741 стосується транспортного засобу BI НОМЕР_8 , укладений він з ОСОБА_4 , а поліс №АЕ/7753231 транспортного засобу НОМЕР_7 , укладений з ОСОБА_3 .

Суд порівнявши ідентифікаційні ознаки транспортного засобу за полісом АК 571174, укладеним в страховій компанії ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ», та ідентифікаційні ознаки транспортного засобу за полісом АЕ 7753231, укладеним в страховій компанії ТДВ «Київ РЕ», прийшов до правильного висновку, що ідентифікаційні ознаки вищезазначених транспортних засобів (реєстраційний номер транспортного засобу, VIN-код, ідентифікаційний номер транспортного засобу) є відмінними.

ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» не надала суду беззаперечних доказів, що застраховано в двох СК було один і той же автомобіль. В апеляційній скарзі наведено доводи щодо VIN-коду, але не спростовано наявність різних реєстраційних номерів.

З огляду на це, судова колегія погоджується з висновком суду про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача 1 вартості відновлення транспортного засобу в сумі 26 003,59 грн та витрат, пов`язаних з транспортуванням та перебуванням транспортного засобу на штрафмайданчику в розмірі 2 448,00 грн. .

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Обґрунтовуючи розмір витрат, які позивач поніс у зв`язку з відновленням транспортного засобу, ОСОБА_1 посилався на рахунок СТО, де відбувався ремонт.

Суд правильно відхилив поданий позивачем доказ, пославшись на ч.1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність». Відповідно цієї норми Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідачем-1 поданий звіт №17745-55172 від 20.04.2017р. про проведення незалежної оцінки вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу, проведеної суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 .

Згідно висновку зазначеного звіту вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ21134 д.н. № НОМЕР_3 (з урахуванням зносу вузлів і деталей, з урахуванням ПДВ на запчастини) складає 26 003,59 грн.

Суд обґрунтовано стягнув суму відшкодування вартості відновлення транспортного засобу у розмірі 26003,59 грн, а в іншій частині вимог про стягнення вартості відновлення транспортного засобу відмовив.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Матеріали справи містять докази сплати позивачем витрат (том 1 а.с.37-38), пов`язаних з транспортуванням та перебуванням транспортного засобу на штрафмайданчику в розмірі 2 448,00 грн, тому суд правильно задовольнив позов в цій частині.

Згідно медичного висновку позивач, внаслідок ДТП отримав забиття та зсадини правого колінного суглобу, гемартроз, пошкодження зв`язок правого колінного суглобу та перебував на стаціонарному лікуванні у медичному закладі з 20.02.2017р. по 27.02.2017р., після чого був направлений для продовження лікування до поліклініки за місцем проживання.

У подальшому позивач перебував на амбулаторному лікуванні з 6 березня по 7 квітня 2017 року включно.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

У відповідності з ч.2 цієї статті мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів.

Загальний строк втрати працездатності позивача складає 41 день, а не 47, як вважав суд і тому з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на користь позивача підлягає стягненню сума шкоди, завданої здоров`ю, в розмірі 106,67 грн х 41 = 4373,47 грн., а не 5013,33 грн.

Що стосується відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою непрацездатністю, в розмірі 65519,12 грн. судова колегія вважає, що ці позовні вимоги не підлягають задоволенню і зазначає про таке.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною.

Суд помилково вважав достатнім наявність лише декларації про дохід за 2016 рік, оскільки ДТП сталася в 2017 року і для обчислення різниці потрібні відомості про дохід, отриманий у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною, тобто у 2017 році.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи не містять таких відомостей, тому судова колегія позбавлена можливості обчислити таку різницю і позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Отже, судова колегія дійшла висновку про задоволення позовних вимог на суму 32 825,06 грн ( 26 003,59 +2 448,0+4 373,47).

Що стосується стягнення пені, судова колегія наводить наступні аргументи і розрахунок.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Матеріал справи містять лист про відмову у виплаті страхового відшкодування , який був направлений позивачу 16 травня 2017 року, тобто, вже 16 травня відповідач 1 висловив своє рішення, тому доводи апеляційної скарги про нарахування пені через 90 днів з 17 серпня 2017 року є помилковими.

Оскільки відповідач 1 не сплатив суму страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 , підлягає стягненню пеня за період з 16.05.2017 по 20.02.2018 , але розрахована на суму задоволених позовних вимог 32 825,06 грн.

Так,

з 16.05.2017 по 26.05.2017 подвійна ставка НБУ складала 26%, кількість днів 10.

32 825,06х26%:365=23,38х10=233,82 грн;

з 26.05.2017 по 27.10.2017 подвійна ставка НБУ складала 25%, кількість днів 154.

32 825,06х25%:365=22,48х154=3 462,37 грн;

з 27.10.2017 по 15.12.2017 року подвійна ставка НБУ складала 27%, кількість днів 49.

32 825,06х27%:365=24,28х49= 1 189,80 грн.

з 15.12.2017 по 26.01.2018 подвійна ставка НБУ складала 29%, кількість днів 42.

32 825,06х29%:365=26,08х42= 1 095,37 грн;

з 26.01.2018 по 20.02.2018 подвійна ставка НБУ складала 32%, кількість днів 26.

32 825,06х32%:365=28,78х26= 748,23 грн., всього 6 729 грн 59 коп.

Розподіляючи судові витрати на підставі п.1 ст.141 ЦПК України, судова колегія зазначає, що позивач за подачу позовної заяви сплатив 1537,73 грн, відповідач за подачу апеляційної скарги 2306,60 грн. Позов заявлено на суму 153 774,46 грн, задоволено позовні вимоги на 39 554,65 грн, що складає 25,72%. Отже, з відповідача 1 на користь позивача підлягає стягненню 395,50 грн (1537,73 грн х 25,72%), а з позивача на користь відповідача 1 1713,34 ( 2306,60 грн х74,28%).

Керуючись п.10 ст.141 ЦПК України з позивача на користь відповідача 1 підлягає сплаті різниця 1 317,84 грн ( 1713,34-395,50).

Всього на користь позивача стягнуто судом 26003,59 + 2 448 + 4 373,47 + 6 729,59 = 39 554,65грн., тому заява про поворот виконання рішення суду на підставі п.4 ч.1 ст.444 ЦПК України підлягає частковому задоволенню в сумі 86 748,93 грн (126 303,58 - 39 554,65).

Матеріали справи містять докази виконання заочного рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2018 в сумі 126303,58 грн.

В частині відмови у задоволенні позову рішення суду в апеляційному порядку не переглядалося.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2018 року- змінити в частині задоволення позову.

Позов в частині стягнення суми на відшкодування шкоди, завданої здоров`ю та пені - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» на користь ОСОБА_1 суму відшкодування шкоди, завданої здоров`ю 4 373 (чотири тисячі триста сімдесят три) грн 47 коп. та пеню 6 729 (шість тисяч сімсот двадцять дев"ять) грн 59 коп.

В задоволенні позову про стягнення суми на відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності у розмірі 65 519,12 грн - відмовити.

Рішення суду в частині задоволення позову про стягнення суми на відновлення транспортного засобу у розмірі 26 003,59 грн. (двадцять шість тисяч три грн.) 59 коп. та витрат, пов`язаних з транспортуванням та перебуванням транспортного засобу на штрафмайданчику, у розмірі 2 448,00 грн. (дві тисячі чотириста сорок вісім грн.) 00 коп. - залишити без змін, відновивши дію заочного рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2018 року яка була зупинена ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 27 травня 2018 року - в цій частині.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» в порядку повороту виконання рішення суду 86 748 (вісімдесят шість тисяч сімсот сорок вісім) грн 93 коп та судові витрати в сумі 1 317 (одна тисяча триста сімнадцять) грн 84 коп. В іншій частині в задоволенні заяви про поворот викоонання рішення суду - відмовити.

В частині відмови у задоволенні позову рішення суду в апеляційному порядку не переглядалось.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 26 липня 2019 року