Справа №428/4666/18
Провадження №2/428/168/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Чумак Ю.А.,

представника позивача Ус О .О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про визнання порушення прав споживача, стягнення пені за прострочення виконання робіт (послуг) та моральної шкоди та за зустрічним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про визнання порушення прав споживача, стягнення пені за прострочення виконання робіт (послуг) та моральної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що між нею та відповідачем був укладений договір на виготовлення спального гарнітуру, який складається з кутової шафи-купе, ліжка, тумб та матрацу. При цьому відповідач не надала інформації щодо ціни кожного виробу, про матеріал та повну вартість робіт. На виконання умов договору вона сплатила відповідачу 38280 грн. під час доставки та встановлення меблів були виявлені їх недоліки: суцільні подряпини на поверхні та всередині шафи, недоліки на поверхні дверей шафи, несправність підйомного механізму ліжка (зламана залізна деталь), відсутність можливості комфортного підйому, велика відстань між ламелями. При цьому письмово виявлені недоліки не оформлялись, т.я. відповідач пообіцяла все виправити. 20.01.2018 року відповідач відмовилась прийняти будь-які претензії, після чого 22.01.2018 року вона направила відповідачу вимогу-претензію про усунення істотних недоліків виконаних робіт (виробу). Недоліки виготовленого товару (зламаний механізм ліжка та неправильне встановлення ламелєй) є істотними та не давали їй можливості повноцінно користуватись виробом в повному обсязі, а відповідач уникала виконання своїх зобов`язань. Ситуація з відповідачем спричинила їй моральну шкоду в сумі 5000 грн., яка полягає в душевних хвилюваннях, моральному та фізичному пригніченні з приводу неможливості користуватись ліжком, постійний стрес став причиною медичного лікування. Відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 110246,40 грн. Просила суд визнати порушення фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 її права як споживача, стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на свою користь пеню в сумі 110246,40 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що правочин щодо виготовлення меблів за замовленням ОСОБА_2 вчинено під впливом тяжких для неї обставин і на вкрай невигідних умовах. Її син ОСОБА_4 тяжко хворів протягом останніх років, в грудні, січні та лютому 2018 року він знаходився в лікарні. Аналогічні меблі в магазинах міста коштують значно дорожче. Відповідач повідомила її, що в неї немає претензій до гарнітуру, проте вона хотіла б отримати такий же спальний гарнітур, проте значно дешевше, а тому запропонувала повернути назад меблі та отримати свої гроші. При цьому 14-денний термін для повернення товару належної якості минув, проте, зважаючи на дружні стосунки з відповідачем, вона погодилась забрати меблі, за умови, що знайде на них іншого покупця. В цей час різко погіршився стан здоров`я її сина, який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, через що вона була пригнічена. Правочин щодо виготовлення меблів за індивідуальним замовленням вчинено нею під впливом тяжкої обставини - тяжкої хвороби її сина та необхідністю терміново знайти кошти на його лікування, цей правочин вчинено на вкрай невигідних для неї умовах за цінами меншими на аналогічні меблі у мережі магазинів роздрібної торгівлі. Просила суд визнати недійсним правочин між нею та ОСОБА_2 про виготовлення меблів спального гарнітуру за індивідуальним замовленням на суму 38280 грн., який вчинено під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах.

Відповідач фізична особа - підприємець ОСОБА_3 надала відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог. Свою позицію обґрунтувала тим, що обставини, викладені в позові, є суцільними вигадками позивача. Головне управління Держспоживслужби в Луганській області не знайшло підстав для проведення у неї перевірки за заявою позивача. Лікування позивача від грипу, грибку та герпесу не має відношення до моральної шкоди. Просила суд відмовити в задоволенні позову.

11.10.2018 року судом постановлено ухвалу про прийняття зустрічного позову та об`єднання в одне провадження з зустрічним позовом.

06.11.2019 року судом постановлено ухвалу про залишення зустрічного позову без розгляду.

Позивач ОСОБА_2 та відповідач фізична особа - підприємець ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились. Позивач ОСОБА_2 просила розглянути справу без її участі.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Ус О.О. підтримала заявлений позов, підтвердила доводи, викладені в позовній заяві. Заперечувала проти задоволення зустрічного позову. Просила суд задовольнити вимоги первісної позовної заяви та залишити без розгляду зустрічний позов, оскільки відповідач фізична особа - підприємець ОСОБА_3 повторно не з`явилась в судове засідання.

Вислухавши пояснення учасника справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 здійснює підприємницьку діяльність з виробництва меблів для офісів і підприємств торгівлі, кухонних меблів та інших меблів та має статус фізичної особи-підприємця, що підтверджується копією витягу від 15.12.2011 року серії ААВ №425163.

Між ОСОБА_2 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 був укладений договір на виготовлення спальних меблів за індивідуальним замовленням на суму 38280 грн., що підтверджується копіями товарних чеків від 27.10.2017 року на суму 8000 грн., від 22.11.2017 року на суму 12230 грн., від 04.10.2017 року на суму 50 грн., від 16.10.2017 року (передоплата) 18000 грн.

На виконання умов укладеного договору ОСОБА_2 сплатила обумовлену суму грошових коштів, а фізична особа - підприємець ОСОБА_3 виготовила меблі та доставила їх у квартиру позивача.

Таким чином, між сторонами був укладений договір побутового підряду.

Частинами 1, 3 ст. 865 ЦК України встановлено, що за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 873 ЦК України вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо.

Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.

В судовому засіданні було встановлено, що спальні меблі не виготовлялись з матеріалів замовника ОСОБА_2 .

Згідно з копією акту прийому-передачі виконаних робіт від 20.02.2018 року №3 ТОВ «МЕБЛІ-ОПТ» за замовленням ОСОБА_2 виконало роботи з ремонту підйомника ліжка, вартість яких становила 100 грн.

В такому разі, враховуючи, що замовник заявила про недоліки виготовлених меблів (зламаний механізм ліжка та неправильне встановлення ламелєй), слід застосовувати приписи ч.2 ст. 872 ЦК України.

Як вбачається з позовної заяви, позивач ОСОБА_2 зазначає, що відповідач пообіцяла все виправити, проте згодом відмовилась приймати будь-які претензії, а недоліки виготовленого товару (зламаний механізм ліжка та неправильне встановлення ламелєй) є істотними та не давали їй можливості повноцінно користуватись виробом в повному обсязі.

Проте в судовому засіданні не було встановлено, та підтверджено належними та достатніми доказами, що спальні меблі, виготовлені на замовлення ОСОБА_2 фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 , мають недолік (неправильне встановлення ламелєй) і що цей недолік не дає можливості користуватись меблями.

З пояснень представника позивача адвоката Ус О.О. було встановлено, що позивач ОСОБА_2 весь час з моменту отримання замовлення користується спальними меблями за призначенням.

Частиною 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.

Суд відзначає, що посилання позивачем на зазначену норму, як на підставу, яка обґрунтовує позовні вимоги, є помилковою, оскільки в судовому засіданні не було встановлено, що спальні меблі були виготовлені з простроченням виконання робіт. Навпаки, в позовній заяві позивач сама зазначає, що спальні меблі були виготовлені і встановлені у неї в квартирі, претензій щодо строків виконання робіт, як вбачається з претензії від 22.01.2018 року, вона не пред`являла.

Частиною 2 ст. 872 ЦК України встановлено, що у разі виявлення інших відступів від умов договору або інших недоліків у роботі замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного усунення цих недоліків у розумний строк або відшкодування його витрат на усунення недоліків чи відповідного зменшення плати.

Частиною 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати:

1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк;

2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги);

3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи;

4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи;

5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

Таким чином, враховуючи, що позивач за власний рахунок усунула недолік у спальних меблях, виготовлених на її замовлення відповідачем (замовила роботи з ремонту підйомника ліжка, вартість яких становила 100 грн.), мала обрати спосіб захисту своїх прав до приписів вищенаведених норм права, тобто вимагати безоплатного усунення цих недоліків або відшкодування його витрат на їх усунення чи відповідного зменшення плати.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені статтею 16 ЦК України, згідно з якою способом захисту цивільного права та інтересу може бути, зокрема, визнання права.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання порушення відповідачем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 прав споживача ОСОБА_2 та стягнення пені в сумі в розмірі 110246,40 грн. задоволенню не підлягають.

Виходячи з того, що позивач усунула недолік ліжка шляхом ремонту підйомника, витративши на це 100 грн., то вона має право на зменшення плати за виготовлення меблів на 100 грн.

Вимоги визнати порушення відповідачем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 прав споживача ОСОБА_2 не підлягає задовленню, оскільки такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів споживача не передбачений чинним ЦК України.

Щодо вимог позивача ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн. суд відзначає наступне.

Пунктом 5 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Частиною 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог позивача, то відповідно не підлягають задоволенню вимоги про відшкодування моральної шкоди, які є похідними від вимог про визнання порушення відповідачем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 прав споживача ОСОБА_2 та стягнення пені.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави, оскільки суд відмовив в задоволенні позовних вимог позивачу, який звільнений від їх сплати.

Керуючись ст.ст. 2, 4-5, 7-13, 76-81, 89, 223, 258- 259, 263-265, 354, Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заявлених позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі складене 11.11.2019 року.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Ус Оксана Олександрівна, місцезнаходження: АДРЕСА_4.

Відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Ж. І. Кордюкова