Справа № 683/3058/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №683/3058/18, 2/683/4771278/2019 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 7400 доларів США боргу за договором позики, що еквівалентно 248854 грн., а також 11597 грн. 3% річних за період з 01 травня 2017 року по 19 листопада 2018 року.

В обґрунтування заявленого позову вказує, що 09 лютого 2017 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого він передав відповідачу грошову позику в розмірі 7400 доларів США, які останній зобов`язався повернути в строк до 01 травня 2017 року. На підтвердження своїх зобов`язань за договором позики відповідач 09 лютого 2017 року власноручно написав розписку. У зазначений строк ОСОБА_2 гроші не повернув й у добровільному порядку повертати не збирається, а тому просить стягнути з нього на свою користь суму боргу в розмірі 7400 доларів США, що еквівалентно 248854 грн., а також 11597 грн. 3% річних за період з 01 травня 2017 року по 19 листопада 2018 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 , які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, до суду не з`явились, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подавали.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 лютого 2017 року ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 7400 доларів США, які останній зобов`язався повернути позивачу в строк до 01 травня 2017 року.

До обумовленого строку відповідач не виконав цього обов`язку.

Зазначені обставини підтверджуються розпискою ОСОБА_2 від 09 лютого 2017 року, оригінал якої зберігався у позивача та наданий ним у судове засідання.

Частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Із норм ст. 1051 ЦК України слідує, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

У свою чергу, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Зі змісту боргової розписки від 09 лютого 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 7400 доларів США, які зобов`язався повернути в строк до 01 травня 2017 року.

Отже, між сторонами виникли позикові правовідносини. Оригінал розписки на момент подачі позову знаходився у ОСОБА_1 , що свідчить про неповернення відповідачем позики.

Оскільки, досліджені судом докази, вказують на те, що ОСОБА_2 не виконав свій обов`язок з повернення ОСОБА_1 суми позики, а тому з нього на користь позивача підлягають стягненню неповернуті грошові кошти в межах заявлених позовних вимог в сумі 7400 доларів США.

Відповідно роз`яснень, даних у п. 14 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Отже, станом на 01 листопада 2019 року співвідношення курсу долара США до гривні становив 1 долар США = 24,8191 грн, а тому розмір заборгованості становить 183661,34 грн (7400 доларів США х 24,8191 грн).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Кінцевий строк виконання ОСОБА_2 зобов`язань за договором позики визначено сторонами до 01 травня 2017 року. У зазначений строк зобов`язання відповідачем не виконано, кошти в сумі 7400 доларів США не повернуто, отже з 01 травня 2017 року слід рахувати прострочення виконання зобов`язання. Станом на 19 листопада 2018 року зобов`язання виконано не було. Отже, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних від простроченої суми за період з 01 травня 2017 року по 19 листопада 2018 року, що становить 567 днів, складає 8559 грн 12 коп.

(183661,34 грн. х 3 : 100 : 365 днів х 567 днів). Зазначену суму суд визначає у національній валюті, оскільки такі вимоги випливають зі змісту позову.

Оскільки при подачі позову ОСОБА_1 звільнявся від сплати судового збору, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи, що позов задоволено на суму 192220 грн 46 коп. (183661,34 грн. + 8559, 12 грн), тому розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача становить 1922 грн 21 коп. (192220,46 грн х 1%).

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7400 доларів США боргу за договором позики від 09 лютого 2017 року, що за курсом НБУ станом на 19 листопада 2018 року еквівалентно 183661 грн 34 коп., а також 3% річних в розмірі 8559 грн 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1922 грн 21 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 25 липня 1996 року Старокостянтинівським РВ УМВС України в Хмельницькій області.

Суддя: