Справа № 484/4724/19
Провадження № 2/484/1641/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Закревського В.І.

при секретарі Ярославській С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Первомайської міської ради Миколаївської області, ОСОБА_3 , про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2019 року адвокат Гаврилюк Т.А. звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з позовом до Первомайської міської ради Миколаївської області, ОСОБА_3 , про визнання за права власності на квартиру АДРЕСА_1 . В обгрунтування позову вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, що складалося з 1/4 частини вищевказаної квартири, яку прийняли батько позивачів ОСОБА_5 , оскільки проживав на день смерті зі спадкодавицею, та позивач ОСОБА_1 шляхом подачі відповідної заяви до Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області. Свідоцтво про право на спадщину за законом не отримували. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачів ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається з 1/8 частини квартири АДРЕСА_1 , що залишалася неоформленою після смерті дружини, та 1/4 частини вказаної квартири, що належала йому на праві власності. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 стали позивачі. Проте, позивач ОСОБА_2 відмовилась від спадщини після смерті батька, а її прийняв тільки її брат ОСОБА_5 Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, ОСОБА_1 згідно постанови від 12.08.2019 р. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що квартира АДРЕСА_1 належала спадкодавцям за біржевою угодою, яку необхідно узаконити.

Вищевказана квартира належить позивачам та їх померлим батькам по 1/4 часткі кожному на підставі договору обміну нерухомого майна, зареєстрованого Первомайською філією Південної товарної біржі від 23.06.1999 р. за № 4284. Згідно вказаної угоди спадкодавці обміняли квартиру АДРЕСА_2 , що їм належала на праві власності, на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 Спадкоємцем всього майна померлої ОСОБА_6 є ОСОБА_3 , відповідач по справі.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації. Так, відповідно до ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" вказаний договір обміну нерухомого майна був зареєстрований на біржі в журналі біржових угод з нерухомістю за № 4284. 29.06.1999 р. спадкодавці та позивачі зареєстрували право власності на дану квартиру по 1/4 частині на кожного, про що свідчить реєстраційне посвідчення та довідка КП "Первомайське МБТІ". Представник позивачів, посилаючись на ст.ст. 715, 716 ЦК України, вважає вказаний договір обміну нерухомого майна № 4284 від 23.06.1999р.дійсним, оскільки він є вчиненим та виконаним в повному обсязі.

В зв`язку з немоливістю оформлення укладеної угоди у нотаріуса, з реєстрацією її в Первомайському МБТІ та відсутністю сторін угоди, які померли, позивачі не можуть реалізувати свої спадкові права, а тому вони змушені звернутися до суду з даним позовом. Представник позивачів просила визнати за ОСОБА_1 право власності на: 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 ; 3/8 частини квартири АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 , та на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 . За позивачкою ОСОБА_2 просила визнати право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 09.10.2019р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 21.10.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Витребувано із Першої та Другої Первомайської державних нотаріальних контор інформацію про наявність спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а у разі наявності - надати інформацію із зазначенням хто саме звертався із заявами про прийняття спадщини.

25.10.2019р. від Першої Первомайської державної нотаріальної контори надійшла інформація про те, що 07.11.2018р. за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини була заведена спадкова справа №510/2018 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 . Також в спадковій справі міститься заява від 07.11.2018р. ОСОБА_2 про відмову від прийняття спадщини. Свідоцтво про спадщину не видавалось. Крім цього, повідомлено, що 08.08.2019р. за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини була заведена спадкова справа №336/2019 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Також в спадковій справі міститься постанова про відмову від 12.08.2019р. №1707/02-14. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

28.10.2019р. від Другої Первомайської державної нотаріальної контори надійшла інформація про те, що за даними нотаріальної контори спадкові справи після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заводились.

Позивачі та їх представник адвокат Гаврилюк Т.А. в судове засідання не з`явилися, представник позивачів надала заяву, в якій підтримала позов, просила його задовольнити та розглянути справу без її участі та участі позивачів.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору обміну нерухомого майна від 23 червня 1999 року зареєстрованого Первомайською філією Південної товарної біржі в реєстрі обліку біржових угод під № 4284, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , що діяла в інтересах своїх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , обміняли належну ім квартиру АДРЕСА_2 , на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 .

Право власності ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстроване Первомайським МБТІ за реєстровим № 13410 на підставі дублікату свідоцтва на право власності на житло, виданого відділом приватизації АТВТ "Первомайськдизельмаш" 12.03.1997р., а право власності ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстроване Первомайським МБТІ за реєстровим № 13410 на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого відділом приватизації АТВТ "Первомайськдизельмаш" 18.07.1997р., що підтверджується дублікатом свідоцтва від 19.05.1999р., свідоцтвом від 18.07.1999р., справками-характеристиками Первомайського МБТІ від 17.05.1999р. № 607 та від 19.05.1999р. № 621, рішенням Первомайської міської ради № 240 від 26.05.1999р., які долучені до договору обміну нерухомого майна від 23.06.1999р. №4284.

Право спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстроване Первомайським МБТІ за реєстровим № 13410 на підставі до договору обміну нерухомого майна від 23.06.1999р. №4284, що підтверджується реєстраційним посвідченням, виданим Первомайським МБТІ від 29.06.1999 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Первомайську Миколаївської області у віці 54 років померла ОСОБА_4 , актовий запис № 820, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 24 вересня 2018 року серії НОМЕР_1 .

Після її смерті відкрилась спадщина на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з копії будинкової книги померла ОСОБА_4 до дня смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . На момент її смерті разом з нею у квартирі були зареєстровані ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 22.07.1985 року ОСОБА_5 був чоловіком померлої ОСОБА_4 , актовий запис № 16.

Згідно свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 20.09.1996 року ОСОБА_1 був рідним сином померлої ОСОБА_4 , актовий запис № 628.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Миколаїв у віці 56 років помер ОСОБА_5 , актовий запис № 891, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 24 жовтня 2018 року серії НОМЕР_4 .

Після його смерті залишилась спадщина на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , та на неоформлену 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 , після смерті дружини ОСОБА_4 ..

У відповідності до ст.1261 ЦК України, позивачі є спадкоємцями першої черги по закону, після смерті батька, що підтверджується копіями свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 від 20.09.1996 року та свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_2 серії НОМЕР_5 від 21.07.1986 року, актовий запис № 783.

Як вбачається з відповіді Першої Первомайської державної нотаріальної контори №2259/02-14 від 25.10.2019 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 до Першої Первомайської державної нотаріальної контори 07.11.2018 року звернувся із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 Заведено спадкову справу №510/2018, в якій міститься заява від 07.11.2018р. ОСОБА_2 про відмову від прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 до Першої Первомайської державної нотаріальної контори 08.08.2019 року звернувся із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 Заведено спадкову справу №336/2019, в якій міститься постанова про відмову від 12.08.2019р. №1707/02-14. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

З постанови державного нотаріуса Першої Первомайської державної нотаріальної контори Сіраченко Т.П. від 12 серпня 2019 року, вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено в оформленні спадщини на спадкову квартиру АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з невідповідністю правовстановлювального документа чинному законодаству, оскільки поданий договір № 4284 обміну нерухомого майна від 23.06.1999 року, зареєстрованого Первомайською філією Південної товарної біржі в реєстрі обліку біржових угод під №4284, не був посвідчений нотаріально.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України 22.02.2012 №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до абзацу 3 ст. 47 Закону України "Про нотаріат" для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства.

Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме договір обміну нерухомого майна було укладено 23.06.1999 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української PCP в редакції 1963 року (далі - ЦК УPCP 1963 року).

Відповідно до ст. 153 ЦК УPCP 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Згідно ст. 241 ЦК УPCP 1963 року за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше.

Відповідно до ст. 242 ЦК УPCP 1963 року до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін.

Згідно ст. 227 ЦК УPCP 1963 року договір купівлі-продажу квартир повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Відповідно до ч.3 ст.9 ЖК України громадяни мають право придбати житло на біржових торгах.

Згідно ст. 12 Закону України «Про власність», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, громадяни набувають право власності в разі укладання угод, які не заборонені Законом.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про товарну біржу" угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Разом з тим, Закон України "Про товарну біржу" від 10 грудня 1991 року є спеціальним нормативним актом щодо визначення правових умов створення і діяльності товарних бірж на території України та загальним стосовно укладення договорів. З останнього питання спеціальними були норми ЦК УРСР 1963 року, які діяли на момент реєстрації договору обміну нерухомого майна від 23.06.1999 року, зареєстрованого Первомайською філією Південної товарної біржі в реєстрі обліку біржових угод під №4284.

Отже, договори щодо придбання на біржових торгах об`єктів нерухомого майна вимагають оформлення в письмовій формі та підлягають нотаріальному посвідченню.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у своїй постанові Про судову практику в справах про визнання угод недійсними від 28.07.78 №3 роз`яснив, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини.

В зв`язку з цим, договір обміну нерухомого майна від 23.06.1999 року, зареєстрованого Первомайською філією Південної товарної біржі в реєстрі обліку біржових угод під №4284, не може бути прийнятий як правовстановлювальний документ.

Відповідно до п.4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Крім того, переукласти договір обміну та посвідчити його нотаріально не є можливим, оскільки, окрім спадкодавців, померла ще і друга сторона угоди - ОСОБА_6 , актовий запис № 365, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 15.04.2005 року.

З вищевказаних підстав позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право власності на належну їм квартиру АДРЕСА_1 .

При цьому, пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що нотаріусом не прийнято договір обміну квартири на жилий будинок (біржову угоду), тому є обґрунтовані підстави вважати, що право власності померлих не визнається іншими особами.

Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини і норми права, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про те, що вказана вище квартира дійсно належала спадкодавцям та позивачам на підставі зареєстрованого на товарній біржі договору обміну, який був фактично виконаний сторонами і також відповідно до чинного на момент його укладення законодавства зареєстрований у бюро технічної інвентаризації. Однак, у зв`язку з недодержанням при укладенні договору нотаріальної форми, позивачі не можуть реалізувати свої права щодо вказаної квартири. Тому суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивачів про визнання за ними права власності, підлягають до задоволення.

На підставі ст. 316, 317, 319, 392, 657, 716, 1261, 1268, 1273 ЦК України, керуючись ст.206, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_7 , право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Первомайськ Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_7 , право власності на 3/8 частини квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Миколаїв Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_7 , право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_8 , право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08.11.2019 року.

СУДДЯ: