Справа № 344/2535/19
Провадження № 4-с/344/93/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Шамотайла О.В.

секретаря Устинської Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Європа-Вікно», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заступник начальника Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області Лисенчук Ольга Степанівна, про визнання неправомірними рішення та дії щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувану, визнання незаконною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 22 грудня 2018 року у виконавчому провадженні №49952114, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», через свого представника адвоката Луцика М.Б., звернулося в суд з наведеною скаргою, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у Калуському міськрайонному ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебуває зведене виконавче провадження № 53583730, до якого входило виконавче провадження № 49952114 про стягнення з ТОВ «Європа-Вікно» на користь ТОВ «ФК «Форінт» (яке є правонаступником АТ «Райффайзен Банк Аваль») заборгованості. Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2010 року справі № 2-1320/2010 в добровільному порядку боржником виконано не було. Станом на сьогоднішній день, виконавчий документ не виконано в примусовому порядку. 22 грудня 2018 року заступником начальника відділу ДВС Лисенчук О.С. при виконанні вищевказаних виконавчих проваджень, що входять до складу зведеного виконавчого провадження, винесено постанови про повернення виконавчих документів стягувачу на підставі н. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення. ТОВ «ФК «Форінт» просить поновити строк для подання даної скарги, який пропущений з поважних причин, а також не погоджується з вищевказаними діями та рішеннями заступника начальника відділу ДВС Лисенчук О.С., вважає їх безпідставними, необгрунтованими та такими, що здійснені з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», а постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 22 грудня 2018 року ВП № 49952 неправомірною та такою, що підлягає скасуванню.

Представник ТзОВ «Фінансова компанія «Форінт» у судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду подав клопотання про розгляд скарги у його відсутності. У заяві просив про задоволення скарги.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Причину неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням того, що сторони по справі не з`явились та вказаної норми права, суд не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові матеріали скарги, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 26.11.2010 року прийнято рішення про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ТОВ «Європа-Вікно» на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» 2641645,72 грн. боргу, 300 грн. витрат по оплаті повідомлення відповідачів про розгляд справи в газеті «Галичина», 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення.

На виконання даного рішення Івано-Франківським міським судом 07.04.2011 року видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання до Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області

22.12.2018 року заступником начальника Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області Лисенчук О.С. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану у зв`язку з відсутністю майна Боржника на яке можна б було звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості.

Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що за ТОВ «Європа-Вікно» зареєстровано на праві власності наступне нерухоме майно:

- виробничі приміщення, 67/100 частки за адресою: АДРЕСА_1 ;

- цех по виготовленню металопластикових вікон, загальною площею 839,3 кв.м. за адресою: Івано- АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка, кадастровий номер: :02:003:0001, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 1.

- комплекс, цех плодопереробки (цегла), зазначений в плані літерами «А, А1» загальною площею 1903,0 кв.м.; кондитерський цех з котельним відділенням (цегла),зазначений в плані літерами «Б,Б1,Б2», - загальною площею 4266,2 км.м.; склад (залізобетон), зазначена в плані літерою Г, загальною площею 90,4 кв.м.; пожежна водойма (бетон), зазначена в плані літерою Д, загальною площею 150,0 кв.м.; ворота (метал), зазначена в плані цифрою 2, загальною площею 1 кв.м.; огорожа (залізобетон), зазначена в плані цифрою 1, загальною площею 404,0 кв.м., надалі "Виробничі приміщення", що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 (тридцять сім).

Ухвалою суду від 30.07.2019 року у Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області було витребувано матеріали виконавчого провадження № 44952114. Однак вказана ухвала суду не виконана, належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження не надано.

Підставою повернення старший державний виконавець вказав відсутність у боржника майна та зіслався на п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Такі дії старшого державного виконавця є неправомірними з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Доказів того, що державний виконавець, користуючись правами наданими йому ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», вжив усіх заходів для примусового виконання судового наказу, суду не надано.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Водночас, п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, зокрема, й конфіденційну.

Судом враховано практику Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, завершальною стадією якого є виконання судового рішення. Затримання виконання судового рішення може бути виправданим лише за виняткових обставин. Проте, у будь-якому разі, таке затримання не може бути настільки довгим, аби була знищена сама сутність того права, яке захищається частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тому Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях дійшов висновку, що неспроможність держави вжити належних заходів для виконання рішення суду впродовж строку, визначеного національним законодавством, означає позбавлення частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод її корисного значення.

Відповідно до статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 453 ЦПК України, про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Дослідивши матеріали скарги, перевіривши чи діяв державний виконавець відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд вважає, що подана скарга підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 4, 18 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Поновити ТзОВ «Фінансова компанія «Форінт» строк для звернення до суду за захистом порушеного права.

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Європа-Вікно», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заступник начальника Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області Лисенчук Ольга Степанівна, про визнання неправомірними рішення та дії щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувану, визнання незаконною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 22 грудня 2018 року у виконавчому провадженні №49952114 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії заступника начальника Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області Лисенчук О.С. щодо винесення постанови від 22.12.2018 року про повернення виконавчого документу, виданого Івано-Франківським міським судом 07.04.2011 року у справі № 2-1320/2010 стягувачеві у виконавчому провадженні № 49952114.

Визнати неправомірною та скасувати постанову заступника начальника Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області Лисенчук О.С від 22.12.2018 року про повернення виконавчого документу виданого Івано-Франківським міським судом 07.04.2011 року стягувачеві у виконавчому провадженні № 49952114 у справі № 2-1320/2010.

Зобов`язати заступника начальника Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області Лисенчук О.С провести виконання дій щодо виконання виконавчого листа по справі 2-1320/2010, виданого 07.04.2011 року в частині стягнення з «Європа-Вікно» заборгованості по вказаному виконавчому листу.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Суддя Шамотайло О.В.