Постанова

Іменем України

17 липня 2019 року

м. Київ

справа № 367/5766/16-ц

провадження № 61-15351св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: публічне акціонерне товариство «Київобленерго», Ірпінський районний підрозділ публічного акціонерного товариства «Київобленерго»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Київобленерго» на рішення Ірпінського міського суду Київської області у складі судді Мікуліна А. В. від 20 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області у складі колегії суддів: Кашперської Т. Ц., Фінагєєва В. О., Яворського М. А., від 13 грудня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Київобленерго» (далі - ПАТ «Київобленерго»), Ірпінського районного підрозділу ПАТ «Київобленерго» про захист прав споживача послуг з електропостачання.

Позовна заява мотивована тим, що вона є власником 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 та споживачем послуг з електропостачання, які надає ПАТ «Київобленерго», з яким вона 30 березня 2011 року уклала відповідний договір. 21 лютого 2016 року працівниками Ірпінського районного підрозділу ПАТ «Київобленерго» без попередження та будь-яких пояснень і причин безпідставно було здійснено відключення електропостачання до належної їй частини будинку. 26 лютого 2016 року під час огляду лічильника обліку використаної електричної енергії комісія відповідача встановила, що лічильник потребує заміни і існує можливість обнуління розрахункового механізму лічильника. Проте вона із зазначеним висновком комісії не погоджувалася, оскільки показники навантаження не замірялися внаслідок відсутності постачання електричної енергії, у вказаній частині будинку ніхто тривалий час не проживав і використати електричну енергію в такому обсязі не міг. Цього ж дня було проведено заміну старого лічильника на новий з виносом на фасад будинку та проведено повірку старого лічильника. Вказувала, що постачальник у порушення

пункту 13 укладеного договору про постачання електроенергії контрольне знімання показань лічильника не проводив, рахунки на оплату електричної енергії нею сплачувались регулярно за виставленими постачальником рахунками. Однак в послідуючому постачальником електроенергії було їй нараховано нічим не підтверджену заборгованість у розмірі 6 640,14 грн та без будь-яких попереджень 13 квітня 2016 року проведено повторне відключення постачання електричної енергії до будинку. Дії відповідача позивач вважає незаконними, оскільки припинення постачання електричної енергії відбулося всупереч Правилам користування електричною енергією для населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України

від 26 липня 1999 року № 1357(далі - ПКЕЕН) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), тому просила визнати нарахування заборгованості у зазначеному розмірі, а також дії працівників Ірпінського районного підрозділу ПАТ «Київобленерго» з відключення житлового будинку незаконними та зобов`язати останнього провести відновлення електропостачання до цього будинку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 20 жовтня

2016 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним нарахування Ірпінським районним підрозділом

ПАТ «Київобленерго» заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 6 640,14 грн. Визнано незаконними дії працівників Ірпінського районного підрозділу ПАТ «Київобленерго» з відключення електропостачання до житлового будинку АДРЕСА_1 та зобов`язано Ірпінський районний підрозділ ПАТ «Київобленерго» відновити електропостачання до вказаного житлового будинку. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості суми заборгованості за постачання електричної енергії, а отже із безпідставності відключення електричної енергії від будинку позивача.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного судуКиївської області від 13 грудня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Київобленерго» відхилено, а рішення Ірпінського міського суду Київської області від 20 жовтня 2016 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову. Зокрема, суд апеляційної інстанції вважав протиправними дії енергопостачальної організації щодо нарахування позивачу заборгованості за надані послуги, унаслідок яких було відключено її дім від електричної енергії, оскільки позивач сплачувала кошти за надані товариством послуги у повному обсязі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводів особи, яка її подала

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

ПАТ «Київобленерго» просить скасувати судові рішення із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди дійшли помилкового висновку про задоволення позову, оскільки відключення вказаного будинку від електричної енергії відбулося у зв`язку із несплатою позивачем коштів за надані енергопостачальною компанією послуги, унаслідок чого утворилася заборгованість, а тому такі дії узгоджуються з ПКЕЕН та укладеним між сторонами договором.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, а ухвалою цього ж суду від 12 червня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у справі № 367/5766/16-ц (провадження № 61-15351св18) призначено повторний автоматизований розподіл.

05 червня 2019 року справу розподілено судді-доповідачу.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 є власником 1/3 частки будинку

АДРЕСА_2 .

30 березня 2011 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «А. Е. С. Київобленерго», правонаступником якого є ПАТ «Київобленерго», в особі Ірпінсього районного підрозділу укладено договір про користування електричною енергією, за умовами якого енергопостачальник бере на себе зобов`язання постачати споживачеві електричну енергію до вищезазначеного будинку у необхідних йому обсягах, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором.

26 лютого 2016 року працівниками Ірпінського районного підрозділу

ПАТ «Київобленерго» складено акт контрольного огляду засобів обліку електричної енергії всередині будинку, показники лічильника становили 5592,4 кВт*год. Актом встановлено, що електрична установка перебуває у відключеному стані всередині житлового будинку. Зі слів споживача

ОСОБА_1 електрична енергія оплачувалася за квитанцією, на покази лічильника не звертала увагу.

29 лютого 2016 року складено акт технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії, відповідно до якого встановлений у будинку лічильник працює у класі його точності.

26 липня 2016 року працівниками Ірпінського районного підрозділу

ПАТ «Київобленерго» складено акт про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб, встановлених на ньому.

Відповідно до особової картки споживача та зауваження контролера

від 06 квітня 2015 року в телефонному режимі зафіксовано показники лічильника 7001 кВт (а. с. 14, 58), однак станом на 26 лютого 2016 року показник лічильника склав 5592 кВт (а. с. 11).

29 лютого 2016 року позивачу надано рахунок на сплату заборгованості у розмірі 6 640,14 грн та попереджено, що у разі несплати цієї заборгованості постачання до її помешкання буде припинене на 30 день від дати отримання цього повідомлення, яке було отримано позивачем 09 січня 2016 року

(а. с. 61 - 63).

13 квітня 2016 року унаслідок несплати ОСОБА_1 заборгованості у вищезазначеному розмірі, ПАТ «Київобленерго» здійснено відключення постачання електроенергії до будинку

АДРЕСА_1 .

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 610 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про електроенергетику»енергопостачальники мають право за умови неповної оплати споживачем спожитої електричної енергії обмежити його електроспоживання до рівня екологічної броні електропостачання або за відсутності такої повністю припинити електропостачання споживачу.

Згідно з пунктом 16 договору сторонами обрано такий порядок оплати за отриману електричну енергію: оплата за електричну енергію здійснюється відповідно до показань приладів обліку через надіслані рахунки, обсяг електроенергії у яких вказується на підставі даних про прогнозоване споживання електроенергії споживачем. При цьому енергопостачальник періодично, але не рідше одного разу на шість місяців, проводить перерахунок за фактично спожиту електричну енергію та надає споживачу рахунок.

Згідно з пунктами 19, 21, 27, 30, 35 ПКЕЕН енергопостачальник має право відключити споживача у разі: самовільного підключення до електричної мережі; розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження приладу обліку та зриву пломби; порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію, або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості; несплати за встановлення нового приладу обліку відповідно до пункту 17 або інших платежів згідно з цими Правилами; невиконання припису Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; зниження показників якості електричної енергії з вини споживача.

Розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку.

Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем.

Якщо протягом двох розрахункових періодів представник енергопостачальника не мав доступу до приладу обліку, він залишає споживачу в поштовій скриньці повідомлення про дату наступного відвідання чи прохання передати показання приладу обліку енергопостачальнику. Якщо після цього споживач не передав відомостей про кількість спожитої електричної енергії, енергопостачальник має право через 30 днів після дати відправлення письмового попередження припинити постачання електричної енергії споживачу.

У разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 дня після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на двадцятий день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії.

У разі несплати за спожиту електричну енергію на тридцятий день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі.

Право енергопостачальника на відключення споживача від електричної мережі передбачено й умовами укладеного між сторонами договору, зокрема пунктом 16 договору.

Судами попередніх інстанцій установлено, що позивач не повідомляла показники приладу обліку електричної енергії, у порушення пункту 16 договору та пункту 19 ПКЕЕН здійснювала сплату за спожиту електроенергію за надісланими рахунками без знімання показань приладів.

З матеріалів справи вбачається, що показник лічильника за даними, знятими енергопостачальником 01 квітня 2015 року (7001 кВт*год) перевищує показник, знятий 26 лютого 2016 року (5592,4 кВт*год), що свідчить про те, що лічильник обнулився та перейшов через нуль (а. с. 11, 14, 58), отже різниця між фактичними показами при заміні лічильника становила 8591 кВт*год. Саме на цей показник ПАТ «Київобленерго» була нарахована заборгованість у розмірі 6 640,14 грн.

Позивач не була позбавлена права у разі сумніву у правильній роботі приладу обліку звернутися до енергопостачальника для проведення експертизи.

Відповідно до статті 60 ЦПК України2004 року кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач надав належні та допустимі докази про наявність заборгованості за електроенергію, однак ОСОБА_1 всупереч статті 60 ЦПК України

2004 року не надала будь-яких доказів на спростування нарахованої відповідачем заборгованості за спожиту електричну енергію.

Судом установлено, що 29 лютого 2016 року ПАТ «Київобленерго» на адресу ОСОБА_1 було направлено повідомлення про наявну станом на 28 лютого 2016 року заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 6 640,14 грн та необхідність її сплати до 10 березня 2016 року, а також роз`яснено, що у разі її несплати електропостачання до будинку

АДРЕСА_1 буде припинено на тридцятий день від дати отримання цього попередження.

Вказане попередження було отримано позивачем 09 січня 2016 року.

Факт отримання вказаного попередження позивачем не заперечувався.

13 квітня 2016 року у зв`язку із невиконанням споживачем вимог щодо сплати боргу, вищезазначений будинок було відключено від електричної енергії.

Тобто відключення будинку позивача від електроенергії відбулось правомірно та з дотриманням порядку, передбаченого ПКЕЕН, оскільки остання не повідомляла показники приладу обліку електричної енергії, а наявну заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 6 640,14 грн на вимогу відповідача не сплатила, будучи попередженою про наслідки такої несплати у вигляді відключення будинку від електропостачання.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову, дійшли помилкового висновку про безпідставність нарахування вказаної вище заборгованості та як наслідок відключення належного позивачу будинку від електричної енергії, оскільки наявність заборгованості підтверджується належними та допустимими доказами, однак позивач не довела, що вона її погасила, чи сплачувала послуги у повному обсязі відповідно до показань лічильника. При цьому посилання судів попередніх інстанцій на те, що енергопостачальник всупереч пункту 38 ПКЕЕН не проводив контрольний огляд засобів огляду у передбачені цим пунктом строки, не спростовують наявність зазначеної заборгованості та правомірність дій енергопостачальника щодо відключення належного позивачу будинку.

Таким чином, оскільки не встановлено порушення прав позивача, неправомірність дій відповідача не доведена, суди дійшли помилкового висновку про задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, рішення судів попередніх інстанцій не відповідають вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості та підлягають скасуванню відповідно до вимог статті 412 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 400, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Київобленерго» задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 20 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 13 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Київобленерго», Ірпінського районного підрозділу публічного акціонерного товариства «Київобленерго» про захист прав споживача послуг з електропостачання відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович