Провадження № 4-с/344/139/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Бабій О.М.

секретаря Орнат Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Івано-Франківський міський відділ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області та державний виконавець Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Левицький Іван Михайлович, про визнання неправомірним та скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із наведеною скаргою, посилаючись на те, що 18 жовтня 2019 року він отримав повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 17 вересня 2019 року. Підставою повернення стала обставина відсутності дати народження боржника фізичної особи у виконавчому документі. Вважає дане повідомлення неправомірним, оскільки державний виконавець має можливість самостійно з`ясувати відсутні дані, необхідні для проведення виконавчих дій.

Заявник (стягувач у виконавчому провадженні) у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, за змістом якої просив розгляд скарги провести без його участі. Вимоги скарги підтримав та просив відшкодувати витрати за послуги адвоката.

Представник заінтересованої особи Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області та державний виконавець Левицький Іван Михайлович, про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням того, що сторони по справі не з`явились та положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши письмові матеріали скарги, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

26 квітня 2017 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист № 344/11519/2016 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 11 753,00 грн. (одинадцять тисяч сімсот п`ятдесят три грн. 00 коп.), моральної шкоди 9 000,00 грн. (дев`ять тисяч грн. 00 коп.), витрати пов`язані зі складанням звіту у сумі 770,00 грн. (сімсот сімдесят грн. 00 коп.)

На підставі ухвали від 19 вересня 2019 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано дублікат виконавчого листа № 344/11519/2016 від 26 квітня 2017 року.

17 вересня 2019 року державний виконавець Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Левицький Іван Михайлович повідомив стягувача про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, що підтверджується копією повідомлення (а.с.7).

Підставою повернення головний державний виконавець вказав відсутність дати народження боржника фізичної особи у виконавчому документі та зіслався на п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Такі дії старшого державного виконавця є неправомірними з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вимоги до виконавчого документу, зокрема, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до частини другої статті 32 Конституції України й частини першої статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частина 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому, зокрема, має бути зазначено дата народження боржника - фізичної особи.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 цього Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Водночас, п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника не є підставою для повернення виконавчого документу.

Наведене узгоджується із правовою позицією висловленою Верховним Судом України у справі № 6-62цс14.

Однак державний виконавець Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Левицький Іван Михайлович вирішуючи питання відкриття виконавчого провадження на положення статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» уваги не звернув, та прийняв неправомірне рішення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, яке в силу його невідповідності ЗУ «Про виконавче провадження» підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши чи діяв державний виконавець відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає що повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 17 вересня 2019 року слід визнати неправомірним та скасувати, зобов`язавши державного виконавця повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про прийняття до виконання виконавчого листа № 344/11519/2016 від 26 квітня 2017 року.

Відповідно до ст. 453 ЦПК України, про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Вирішуючи клопотання позивача про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу заявник надав квитанцію № 0451567 від 24 жовтня 2019 року про сплату адвокату Ткачуку С.В. 5 400 гривень за послуги згідно договору про надання правової допомоги від 21 жовтня 2019 року, примірник договору про надання правової допомоги від 21 жовтня 2019 року з додатком, у якому проведений розрахунок вартості послуг (робіт) та витрат адвоката, а також Акт приймання передачі наданих робіт (послуг) від 24 жовтня 2019 року за договором про надання правової допомоги від 21 жовтня 2019 року.

Згідно Акту приймання передачі наданих робіт (послуг) від 24 жовтня 2019 року загальна вартість наданих адвокатом Ткачуком С.В. послуг складає 5 400 гривень, серед яких вартість витрат на представництво інтересів в суді (перша інстанція), незалежно від кількості та тривалості судових засідань та (чи) їх відкладень (перерв), надання консультацій та роз`яснень до початку судових засідань та після проведеного судового засідання, склала 2 000 грн. за 2 засідання.

Однак враховуючи, що розгляд скарги відбувся за одне судове засідання вартість послуг адвоката, згідно проведених ним розрахунків повинно складати 1 000 грн.

А тому із Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області слід стягнути на користь ОСОБА_1 слід стягнути 4 400 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 4, 18 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Івано-Франківський міський відділ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області та державний виконавець Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Левицький Іван Михайлович, про визнання неправомірним та скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати повідомлення державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Левицького Івана Михайловича від 17 вересня 2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, а саме виконавчого листа № 344/11519/2016 від 26 квітня 2017 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 11 753,00 грн. (одинадцять тисяч сімсот п`ятдесят три грн. 00 коп.), моральної шкоди 9 000,00 грн. (дев`ять тисяч грн. 00 коп.), витрати пов`язані зі складанням звіту у сумі 770,00 грн. (сімсот сімдесят грн. 00 коп.)

Зобов`язати державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Левицького Івана Михайловича повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про прийняття до виконання виконавчого листа № 344/11519/2016 від 26 квітня 2017 року.

Стягнути із Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, місце знаходження якого: м. Івано-Франківськ, вул. Галицька, буд. № 45, , на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 400 грн.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Суддя О.М. Бабій

Ухвала складена та підписана 13 листопада 2019 року.