ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 653/2706/18 Головуючий в 1 інстанції Берлімова Ю.Г.
Номер провадження 22-ц/819/1602/19 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Майданіка В.В.,

секретар Шибінська А.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 05 серпня 2019 року у складі судді Берлімової Ю.Г. у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із цивільним позовом до ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 27 травня 2016 р. в районі 472 км на автошляху Харків - Сімферополь поза межами населеного пункту ОСОБА_3 із швидкістю 90 км/год керувала технічно несправним автомобілем Renault traffic державний номер НОМЕР_1 , що призвело до розриву бокової частини шини правого заднього колеса автомобіля, однак не вжила заходів до зупинки транспортного засобу, продовжила рух, втратила керування автомобілем та виїхала на зустрічну смугу, що спричинило зіткнення із автомобілем Ford Transit державний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , що рухався у зустрічному напрямку.

Внаслідок зіткнення позивачам заподіяна шкода здоров`ю та пошкоджений автомобіль.

Вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 19.04.2018р. ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочину та стягнуто частину заподіяної шкоди на підставі цивільного позову, поданого у кримінальній справі.

З урахуванням уточненої позовної заяви, поданої до суду 12.03.2019р. просили стягнути із ПАТ «НАСК Оранта» на відшкодування матеріальної шкоди майну позивачів по 50 000 грн. кожному, а також на відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю по 2867,5 грн. кожному та на відшкодування моральної шкоди по 143,57 грн.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 05 серпня 2019р закрито провадження у справі у частині заявлених до ОСОБА_3 позовних вимог про стягнення на користь позивачів матеріальної і моральної шкоди з підстав п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України , у зв`язку із тим, що у цій частині вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 19.04.2018р. набув законної сили після його апеляційного перегляду згідно вироку Апеляційного суду Херсонської області від 07.08.2018р.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 5 серпня 2019р. позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» задоволені частково. Стягнуто ізПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 50 000 грн. На відшкодування заподіяної ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шкоди здоров`ю стягнуто по 2867,50 грн. кожному та по 143,37 моральної шкоди. Судові витрати 2801,08 грн. стягнуто на користь держави.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «НАСК «Оранта», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачі у кримінальній справі цивільний позов до юридичної особи ПАТ НАСК «Оранта» не заявляли, а тому вирок у частині стягнення вказаних судом сум із страховика був скасований. За таких обставин висновки, викладені у скасованій частині вироку Генічеського районного суду від 19.04.2018р.щодо розміру шкоди, стягнутої із ПАТ НАСК «Оранта» не має преюдиційного значення у цивільній справі, яка розглядається, а тому підлягає доведенню позивачем на загальних підставах. Витрати позивачів на лікування на суму 1443, 39 грн. не підтверджені належними доказами.

Суд першої інстанції не врахував, що вимоги до страхової компаній позивачі заявили лише у березні 2019р., оскільки заява про виплату страхового відшкодування подана страховику лише 19.04.2019р., тому право позивачів на отримання страхового відшкодування за пошкоджене майно минуло більше одного року, що звільняє НАСК «Оранта» від обов`язку сплати страхового відшкодування у цій частині. Вважає, що стягненню підлягали витрати на лікування у сумі 264 грн. та моральна шкода 13,22 грн, підстави для стягнення решти страхового відшкодування та судового збору із відповідача відсутні.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегією суддів встановлені наступні обставини.

Згідно із частинами дугою, п`ятою ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Частиною 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1).

Судом встановлено, що вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 19.04.2018р. встановлено, що ОСОБА_3 під час керування нею транспортним засобом RENAULT TRAFIC держномер НОМЕР_3 порушила вимоги правил дорожнього руху, що спричинило зіткнення із автомобілем FORD TRANSIT державний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 .

Внаслідок зіткнення транспортних засобів, належний на праві власності ОСОБА_1 автомобіль пошкоджений. Розмір матеріального збитку, завданого майну становить 124 130,90 грн.

Також встановлено, що внаслідок ДТП потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали тілесні ушкодження, які віднесені до середньої тяжкості.

Ці обставини визнані судом при розгляді кримінальної справи та відображені у вироку Генічеського районного суду Херсонської області від 19.04.2018р. у тій частині, яка залишена без змін після його апеляційного перегляду згідно вироку Апеляційного суду Херсонської області від 07.08.2018р. Також вказаними судовими рішеннями, у тій частині, що набула чинності визнано встановленим загальний обсяг матеріальної шкоди, заподіяній шкоди здоров`ю у сумі 5735грн. та пошкодженням автомобіля , належного ОСОБА_1 , у сумі 124 130,90 грн. ( а.с.39-42; 146-153).

Згідно договору страхування, укладеного 19.08.2015р., визначена дія страхового полісу № АЕ 5087532 із 21.08.2015р. по 20.08.2016р. за яким цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки RENAULT TRAFIC держномер НОМЕР_1 , застрахована ПАТ «НАСК «Оранта». Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого, у разі заподіяння шкоди майну, становить 50 000 грн , у разі шкоди здоров`ю -100 000 грн. на одного потерпілого ( а.с.52).

13.07.2016р. до НАСК «Оранта» подано повідомлення потерпілих про страховий випадок, внаслідок ДТП , яке сталось 27.05.2016. о 13-30 год. за участю забезпеченого транспортного засобу RENAULT TRAFIC держномер НОМЕР_1 під управлінням водія ОСОБА_3 ( а.с.53 - 55) .

За змістом відповіді ПАТ НАСК «Оранта» від 3.10.2016р. щодо виплати страхового відшкодування вбачається, що ДТП визнано страховим випадком, але виплата відшкодування до часу надання постанови суду та заяви власника пошкодженого автомобіля не проведена. ( а.с.56).

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності наземних транспортних засобів» від 01.07.2004р. № 1961-1У, який діє із 01.01.2005р., спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів.

За визначенням ст.9 цього Закону, обов`язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страхових зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов страхового відшкодування.

За умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного між НАСК «Оранта» та володільцем автомобіля, з вини якого заподіяна шкода майну позивачам, замість винуватця у заподіянні шкоди зобов`язальною особою перед потерпілим є страховик. Саме НАСК «Оранта» має виплатити страхове відшкодування у межах, встановленого договором ліміту, розмір якого 50 000 грн.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності суми страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.

Апеляційний суд звертає увагу на ті обставин, що цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи, застрахована за договором страхування дія якого тривала до 20.08.2016р. Страховий випадок стався у період дії наведеного договору страхування.

На виконання умов договору страхувальник протягом встановленого строку від дня настання страхового випадку, а саме 13.07.2016р., повідомив страховика про ДТП, яке сталось 27.05.2016р.

Матеріальний збиток у розмірі 124 130,90 грн визначений уповноваженим судом у вироку Генічеського районного суду Херсонської області від 19.04.2018 року у частині, що залишена без змін згідно вироку Апеляційного суду Херсонської області від 07.08.2018 року.

Враховуючи, що цивільна правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована, а тому слід дійти висновку, що саме у страховика, НАСК «Оранта», виник обов`язок виплатити позивачу, як потерпілій особі страхове відшкодування у розмірі заподіяної матеріальної шкоди, яка не перевищує встановлений договором страхування ліміт відповідальності, у даному випадку 50 000 грн. на користь ОСОБА_1 , як власника пошкодженого транспортного засобу.

Такий висновок узгоджується із позицією ВП ВС, яка викладена у п.73 постанови від 04 липня 2018р., за результатом розгляду справи № 755/18006/15-ц згідно якої ВС відступив від правового висновку ВСУ, викладеного у постанові від 23.12.2015р. № 6-2587цс15 та зазначив , що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Отже, страховик відповідача, НАСК «Оранта», є суб`єктом який має задовольнити вимогу власника пошкодженого у ДТП майна, у межах страхового ліміту, та сплатити страхову виплату за шкоду здоров`ю завдану потерпілим у ДТП позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Не спростовують цей висновок суду доводи апеляційної скарги про те, що позивачі подали заяву про виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль поза межами річного строку, що є самостійною підставою для відмови у виплаті такого відшкодування.

Апеляційний суд враховує, що у відповідності до ст. 36.1. Закону України «Про Страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-1У від 1.07.2004р. ( в редакції Закону N 5090-V1від 05.07.2012р., Страховик приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Із матеріалів справи вбачається і визнано сторонами, що питання вини у спричиненні зіткнення транспортних засобів та заподіяння шкоди майну і здоров`ю потерпілих у цій аварії осіб було предметом судового розгляду у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення зі ч.1 ст. 289 КК України. У кримінальній справі також був заявлений і цивільній позов. Остаточне рішення у вказаній кримінальній справі набуло чинності 07.08.2018р.

У ході кримінального провадження розглянутий і цивільний позов за правилами ЦПК України, що діяв на час розгляду цієї справи та передбачав право сторін заявляти клопотання про залучення співвідповідача.

Ухвалою сулу від 14.04.2017р. НАСК «Оранта» залучена судом у якості цивільного співвідповідача разом із ОСОБА_3 , цивільна відповідальність якої була застрахована страховиком ( а.с.38).

Згідно ст. 37.1 вказаного Закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Позивачі, які є потерпілими у ДТП, не заперечували проти залучення страхової компанії, яка за своїм процесуальним статусом та умовами договору страхування, укладеним із особою винною у спричиненні шкоди, має нести відповідальність за шкоду, заподіяну потерпілим особам у межах встановленого договором ліміту.

При цьому суд звертає увагу, що у даному випадку позивачі не відмовлялись від заявлених ними позовних вимог, а також не заперечували проти залучення до участі у справі страховика особи, яка притягується до кримінальної та цивільної відповідальності за характером спірних правовідносин.

Та обставина, що загальний розмір матеріальної шкоди за страховим договором, підлягав стягненню із страховика у межах ліміту його відповідальності, а решта суми належало стягнути із ОСОБА_3 лише встановлює волевиявлення позивачів на отримання страхового відшкодування за заподіяну шкоду із страховика у тому числі.

Отже, заявлена у межах річного строку у кримінальній справі вимога про стягнення страхового відшкодування із співвідповідачів у межах відповідальності кожного із них відповідає приписам ст. 36 та ст. 37 наведеного Закону№1961-1У від 1.07.2004р. ( в редакції Закону N 5090-V1від 05.07.2012р.), та не звільняє страховика від обов`язку виплатити страхове відшкодування після встановлення судовим рішенням обставин вини особи, що її заподіяла та розміру відшкодування.

Крім того, розмір шкоди, заподіяної здоров`ю, суд першої інстанції визначив виходячи як з наданих письмових доказів понесених позивачами витрат на оплату медичних послуг та ліків за призначеннями лікарів, так і висновків, викладених судом у кримінальній справі, зазначених у вироку Генічеського районного суду Херсонської області від 19.04.2018р., у частині, що залишена без змін згідно вироку Апеляційного суду Херсонської області від 7.08.2018р.

Враховуючи, що справа розглянута із дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для її задоволення і скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» залишити без задоволення.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 05 серпня 2019 року

залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена згідно п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів із часу складання повного тексту цього рішення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Дата складення повного судового рішення - 18.11.2019 р..

Головуючий ______________ Н.В.Орловська

Судді: ______________ О.В.Кутурланова

______________ В.В.Майданік