Справа № 333/861/14-ц
Пр.№6/333/129/19
УХВАЛА

Іменем України

31 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Піха Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Бобко О.В., представника заявника ОСОБА_1 , представника ТОВ «Кредитні ініціативи» - Ременюк Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ТОВ «Кредитні ініціативи», Комунарський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відсторонення виконання рішення апеляційного суду Запорізької області від 04.12.2014 ЄУН 333/861/14-ц, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернувся із заявою про відсторонення виконання рішення апеляційного суду Запорізької області від 04.12.2014 ЄУН 333/861/14-ц за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа відділ служби у справах дітей Запорізької міської ради по Кумунарському районі м. Запоріжжя про виселення з житлового приміщення, посилаючись на дію мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, встановленого Законом України №1304-7 від 03.06.2014, який виключає можливість звернення стягнення на предмет іпотеки, нерухомого майна, а саме: кв. АДРЕСА_1 , що належить йому на праві власності на час дії мораторію, тому просить відстрочити виконання даного рішення.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримав скаргу в повному обсязі, просив суд відстрочити виконання судового рішення.

Заінтересована особа ТОВ «Кредитні ініціативи» - Ременюк Т.О., у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, пояснила суду, що підстави для відстрочення судового рішення відсутні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши поясненні сторін, суд дійшов до наступного висновку.

Підпунктом 1 пункту першого Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-VII, який набрав чинності 07 червня 2014 року, визначено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов`язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України).

Відтак установлений Законом № 1304-VII мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

Рішення ж суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону № 1304-VII не підлягає виконанню.

Саме такі висновки щодо тлумачення та застосування зазначеного вище Закону викладені у постановах Верховного Суду України у справах № 6-46цс15 від 15 квітня 2015 року, № 6-57цс15 від 27 травня 2015 року, № 6-492цс15 від 16 вересня 2015 року, № 6-969цс16 від 06 липня 2016 року.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, що закріплено у частині 1 статті 58 Конституції України.

До події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

Водночас Конституція України передбачає зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів у часі лише у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи.

Разом з тим мораторій у юридичному розумінні має значення відстрочки виконання певних обов`язків, відкладення певних дій на визначений чи невизначений період на підставі спеціального акта.

Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню протягом дії Закону.

Зазначене вище відповідає висновку, висловленому Верховним Судом України в постанові від 25 березня 2015 року у справі № 6-44 цс15.

Оскільки Закон № 1304-VII не зупиняє дії решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов`язань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності (витяг з постанови Верховного Суду України від 06 липня 2016 року у справі № 6-969цс16).

Згідно вимог ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Судом встановлено, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2012 за позовом ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_2 звернуть стягнення на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 04 грудня 2014 року, виселено без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 105,9 кв.м., житловою площею 71,7 кв. м, що складається з п`ятим житлових кімнат.

Дане судове рішення апеляційного суду набрало законної і станом на час розгляду заяви ОСОБА_2 фактично не виконано.

Також судом встановлено, що зазначена квартира, використовується як місце постійного проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Іншого житла у відповідачів немає, що встановлено судами.

Оскільки судові рішення мають однакову мету, крім цього матеріалами справи підтверджується, що у відповідача наявні визначені судовими рішенням зобов`язання перед позивачем за споживчим кредитом в іноземній валюті, на виконання яких на підставі рішення

За таких обставин, враховуючи, що рішення апеляційного суду Запорізької області від 04 грудня 2014 року про виселення без надання іншого житлового приміщення не виконано в порядку, передбаченому приписами Закону України «Про виконавче провадження», а спеціальним актом - Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набрав чинності 07 червня 2014 року прямо передбачено, що рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню протягом дії цього Закону, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для відстрочення виконання рішення апеляційного суду Запорізької області від 04 грудня 2014 року про виселення без надання іншого житлового приміщення на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

На підставі викладеного, керуючись ст. 435 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ТОВ «Кредитні ініціативи», Комунарський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відсторонення виконання рішення апеляційного суду Запорізької області від 04.12.2014 ЄУН 333/861/14-ц - задовольнити.

Відстрочити виконання рішення апеляційного суду Запорізької області від 04.12.2014 у справі №333/861/14-ц за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа - відділ служби у справах дітей Запорізької міської ради по Комунарському району про виселення з житлового приміщення - квартири за адресою: АДРЕСА_2 . на час дії Закону України «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року №1304-VII.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ю.Р.Піх