1Справа № 335/4479/19 2/335/1666/2019
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2 серпня 2019 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участю секретаря судового засідання Хома Д.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.03.2011 вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним розвитком сім`ї, актовий запис № 307. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені травня 2018 р. у зв`язку з тим, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться. Просив шлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає.
Під час судового розгляду судом були вчинені такі процесуальні дії.
Ухвалою судді від 08.05.2019 відкрито провадження у справі та розпочато підготовче провадження.
Ухвалою суду від 05.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні 02.08.2019.
Від позивача в особі представника ОСОБА_3 надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином. Причини неявки відповідач не повідомила, відзиву не надала. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надавала.
За таких обставин, судом у судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів на підставі статей 280, 281 ЦПК України.
Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Так, відповідно до свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 , виданого 17.03.2011 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис № 307, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.03.2011.
Від шлюбу сторони дітей не мають.
Як вказує позивач, шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2018 р. у зв`язку з тим, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться, проживають окремо.
Спору між сторонами щодо поділу майна немає.
З вказаних підстав суд вважає, що сім`я розпалася остаточно і не може бути збережена.
Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має істотне значення.
Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Втім, згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин подружжя євідсутність взаєморозуміння. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб підлягає розірванню.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач при реєстрації шлюбу змінювала прізвище, однак не просила суд відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги.
Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.
У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.
Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі ОСОБА_3 та факт надання ним правової допомоги підтверджено ордером на надання правової допомоги та розрахунком судових витрат. Адвокат в підготовчому засіданні, а також в судовому засіданні участі не приймав, а тому суд вважає, що в даному випадку слід визначити розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 1 896,00 гривень - гонорар адвоката за підготовку позовної заяви.
Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на корить позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.
Шлюб між громадянином Сполучених Штатів Америки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянкою України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 17 березня 2011 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис № 307, розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 896,00 гривень, судовий збір у розмірі 768,40 грн., а разом стягнути 2 664 (дві тисячі шістсот шістдесят чотири) грн. 40 коп.
Копію заочного рішення направити сторонам, які не з`явились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Суддя І.П. Соболєва