КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №361/4791/18
У Х В А Л А

30 липня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Суханової Є.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2019 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2019 року заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист від 03 грудня 2018 року за № 361/4791/18, що виданий Броварським міськрайонним судом Київської області 15 лютого 2019 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» в особі представника за довіреністю Кирилової Олени Леонідівни, 11 червня 2019 року, подала апеляційну скаргу з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» була залишена без руху. Апелянту було надано десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для виправлення вказаних недоліків, а саме: зазначити поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

На виконання вимог ухвали, апелянт представник позивача Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» Кирилова Олена Леонідівна, 12 липня 2019 року, подала до суду заяву про усунення недоліків, в якій тлумачить законодавство, що стосується строків подання апеляційної скарги та посилається на те, що про оскаржувану ухвалу банк дізнався з Єдиного реєстру судових рішень лише 10 червня 2019 року.

Зазначає, що належним чином завірену копію ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2019 року банк досі не отримав, вважає, що судом першої інстанції порушено норми діючого законодавства, щодо порядку вручення рішень.

Вивчивши матеріали справи приходжу до процесуального висновку про відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Так, розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у звязку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Таким чином, протягом тривалого часу позивач представник позивача Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» Кирилова Олена Леонідівна, не захищали свої процесуальні права, не цікавилась розглядом справи, порушень її прав щодо отримання повного тексту ухвали суду першої інстанції або звернення з апеляційною скаргою у встановленні законодавством строку, не довела.

Звертаю свою процесуальну увагу також на ту обставину, що апелянт є позивачем по справі, повинен був цікавитись розглядом справи, а також є представником юридичної особи, мав довіреність на представництво інтересів банку в судових органах, жодних процесуальних перешкод щодо отримання повного тексту ухвали у визначені законодавством строки, не встановлено.

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що обов`язок заявника полягає у тому, щоб проявляти особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenko v. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвала щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03, від 01 квітня 2008 року).

Натомість зазначена принципова процесуальна підстава, апеллянтом не доведена, що протирічить вимогам ст. 81 ЦПК України.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до процесуального висновку, що апеляційне провадження не може бути відкрито у зв`язку із тим, що апелянтом безпідставно пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали суду І інстанції.

У клопотанні, про поновлення строку причина його поновлення на думку суду не є поважною в розумінні п.4, ч.1 ст. 358 ЦПК України.

Так, згідно з п. 4 ч.1 ст.358 ЦПК України, скаржником у строк визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Важливо, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.

Тобто, такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Враховуючи вище викладене, підстав для прийняття апеляційної скарги немає, у зв`язку з тим, що причини пропуску строку на оскарження ухвали суду першої інстанції,які на думку апелянта є поважними, суд визначив не поважними.

За таких обставин, у відповідності до вимог п.4.,ч. 1 ст. 358 ЦПК України, правові підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2019 року відсутні.

Керуючись п. 4., ч. 1 ст. 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2019 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити за пропуском процесуальних строків на оскарження.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Київського

апеляційного суду Є.М. Суханова