У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/2783/19

провадження № 2-н/0285/136/19

02 серпня 2019 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Михайловська А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 ) до Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» АТ Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» ( (місцезнаходження- вул. Перемоги, 75, м. Житомир, 10003; ) про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

02.08.2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вона просить видати судовий наказ, про стягнення з Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» АТ Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 3220 грн. без відрахування прибуткового податку з громадян й інших обов`язкових платежів.

Дослідивши матеріали поданої заяви, приходжу до висновку про відмову у видачі судового наказу за наступних підстав.

Так, ч. 1 статті 160 ЦПК України, визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Статтею 161 ЦПК України визначений вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, в тому числі передбачено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку ( п. 1).

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу та додатків до неї заявник ОСОБА_1 згідно Договору про надання послуг надавала послуги замовнику- ДП «Житомирський облавтодор», отже між сторонами були договірні відносини. Згідно до укладено між сторонами Договору про надання послуг заявник ОСОБА_1 була виконавцем, а не працівником, та має право на виплату винагороди, а не заробітної плати, яку просить стягнути згідно судового наказу.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, оскільки заявник має право на виплату саме винагороди за надані послуги, а не заробітної плати.

На підставі наведеного та керуючись ст. 165 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» АТ Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 ч. 1ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала, що постановлена поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення у повному обсязі..

Дата підписання та складення у повному обсязі - 02.08.2019 року.

Суддя А.В.Михайловська