Справа № 686/7997/19
УХВАЛА
28 березня 2019 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючого-судді Стефанишина С.Л.,
за участю секретаря судового засідання Ніколайчук А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Хмельницького міськрайонного суду подання головного державного виконавця Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Арещенкової Нелі Миколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України,-
Головним державним виконавцем Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Арещенкової Н.М. при примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 58626201 до складу якого
1) виконавче провадження №57929404 по виконанню вимоги ГУ ДФС у
Хмельницькій області № Ф-190-25У від 06.11.2018 року про стягнення заборгованості
з ОСОБА_1 на користь ГУ ДФС у Хмельницькій області в сумі
2) виконавче провадження №57938653 по виконанню вимоги ДПІ у м.
Хмельницький № Ф-190-25У від 30.05.2017 року про стягнення заборгованості з
ОСОБА_1 на користь ГУ ДФС у Хмельницькій області в сумі 4 059.00 грн.;
3) виконавче провадження №57939391 по виконанню вимоги ГУ ДФС у
Хмельницькій області № Ф-190-25У від 22.11.2017 року про стягнення заборгованості
з ОСОБА_1 на користь ГУ ДФС у Хмельницькій області в сумі 2 112.00 грн.;
4) виконавче провадження №57939615 по виконанню вимоги ГУ ДФС у
Хмельницькій області № Ф-190-25У від 09.08.2017 року про стягнення заборгованості
з ОСОБА_1 на користь ГУ ДФС у Хмельницькій області в сумі
Загальна сума боргу, що підлягає стягненню за зведеним виконавчим
провадженням № 58626201, складає 27 148,74 грн.
Станом на 14.03.2019 року, заборгованість за зведеним виконавчим провадженням № 58626201, залишається не погашеною.
Боржнику надсилався виклик до державного виконавця. За вказаним викликом боржник не з`являвся, причини неявки невідомі.
З наведених вище фактів прослідковується ігнорування законних вимог державного виконавця, а також ухилення від виконання рішення суду, що є обов`язковими до виконання на всій території України.
Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадку, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань; громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.
Положеннями ст. 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути засноване судом як захід забезпечення виконання судового рішення; ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження; суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
При цьому, суд звертає увагу, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника судом можливе лише при встановленні умислу боржникана злісне ухилення від виконання ним свого обов`язку. Тобто законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тобто за будь-які свідомі діяння боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення; боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Однак, доказів умислу божника на злісне ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, суду не надано (зокрема, не надано доказів про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та викликів до державного виконавця, до матеріалів подання додано лише супровідний лист про надсилання боржнику Аветісян Геворгу Рафіковичу постанови про відкриття виконавчого провадження).
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.ст. 353, 354, 441 ЦПК України, суд,
Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Арещенкової Нелі Миколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення через суд першої інстанції. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя: С. Стефанишин