печерський районний суд міста києва
Справа № 137/1686/18-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар судового засідання Шевченко Т.В.

справа № 137/1686/18-ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк»

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору,

представник відповідача - Далія С.О.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до Літинського районного суду Вінницької області з позовом до відповідача ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» (наразі - АТ «КБ «Приватбанк»), відповідно до якого просила визнати недійсним укладений з відповідачем кредитний договір б/н від 17.12.2012 р., мотивуючи тим, що на день укладання оспорюваного правочину вона була неповнолітньою, у зв`язку з чим, не мала необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Ухвалою судді Літинського районного суду Вінницької області від 22.10.2018 р. матеріали цивільної справи передані до Печерського районного суду м. Києва для розгляду за територіальною підсудністю (а.с. 15).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 р. відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 21).

Ухвалою суду від 2.08.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів - згоди Служби у справах дітей Літинської районної державної адміністрації Вінницької області.

15 лютого 2019 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача - ОСОБА_2 . Зазначив, що доводи позивача про її неповну цивільну дієздатність на час укладення кредитного договору в належний спосіб не доведені. Зазначає, що 17.12.2012 р. банк не надавав позивачу грошових коштів в кредит, а тому кредитний договір є не укладеним. Кредитні послуги надавались позивачу лише після досягнення нею повноліття на підставі її заяви про зміну персональних даних від 16.08.2013 р., що підтверджується даними виписки по кредитній картці, оформленій на ім`я позивача 16.08.2013 р. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд в порядку спрощеного позовного провадження, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого висновків.

Судом встановлено, що 17.12.2012 року позивач ОСОБА_1 підписала анкету-заяву на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та отримала у АТ «Приватбанк» платіжну картку зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 2 000 грн. та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки.

Вказані обставини визнаються сторонами.

На час підписання цієї анкети-заяви позивач була неповнолітньою, її виповнилось повних 17 років. За даними паспорту позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказану анкету-заяву позивач підписала без згоди батьків та органу опіки та піклування, маючи при цьому неповну цивільну дієздатність.

Обґрунтовуючи позов, позивач просить визнати оспорюваний договір недійсним з тих підстав, що на момент його укладення вона не мала необхідного обсягу прав, оскільки договір укладений нею як неповнолітньою без згоди батьків та органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦК України обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 31 ЦК України часткову цивільну дієздатність має фізична особи, яка не досягла чотирнадцяти років. Вона має право: 1) самостійно вчиняти дрібні побутові правочини; 2) здійснювати особисті немайнові права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом.

Правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість;

За положеннями ст. 32 ЦК України неповну цивільну дієздатність мають фізичні особи у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Частиною 1 ст. 32 ЦК України встановлено, що крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право:

1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами;

2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом;

3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи;

4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку).

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 32 ЦК України неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників. Згода на вчинення неповнолітньою особою правочину має бути одержана від батьків (усиновлювачів) або піклувальника та органу опіки та піклування відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01.02.2010 р. перебувала на обліку служби у справах дітей Літинської районної державної адміністрації Вінницької області, як дитина, позбавлена батьківського піклування до 11.03.2013 р. (а.с. 7).

Матеріали справи не містять належним чином оформленої згоди служби у справах дітей Літинської районної державної адміністрації Вінницької області на вчинення неповнолітньою ОСОБА_1 правочину - укладання кредитного договору на суму 2 000 грн., який за своєю природою не відноситься до дрібного побутового.

Таким чином, позивач, уклавши 17.12.2012 р. кредитний договір самостійно, вийшла за межі своєї цивільної дієздатності.

Зазначені обставини відповідачем в належний спосіб не спростовані.

Натомість, відповідач АТ «Приватбанк», подаючи позовну заяву до Ладижинького міського суду Вінницької області (цивільна справа № 135/276/18) до позивача про стягнення заборгованості підтверджує факт укладення позивачем кредитного договору б/н від 17.12.2012 р., який був укладений у формі Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанк, за умовами якого позивач отримала в кредит грошові кошти в розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на банківську картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені положеннями ст. 203 ЦК України.

Частиною 2 зазначеної статті, встановлено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 ЦК України правочин, вчинений неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальників, може бути визнаний судом недійсним за позовом заінтересованої особи.

З урахуванням встановлених обставин кредитний договір б/н від 17.12.2012 р. не відповідає вимогам ч. 2 ст. 203 ЦК України, є недійсним, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому, доводи банка про те, що кредитний ліміт було установлено на платіжну карту відповідача після досягнення нею повноліття не мають правового значення, оскільки кредитний договір, складовими якого є заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, був укладений у 2012 році, коли позивач не мала повної цивільної дієздатності.

Для укладання кредитного договору, фізична особа повинна мати повну цивільну дієздатність, усвідомлювати наслідки вчинення такого правочину, а у разі її відсутності на час укладання договору, такий договір за вимогами статті 215 ЦК України може бути визнано недійсним.

Безпідставними також є посилання банку на положення п. 4 ч. 1 ст. 32 ЦК України, яким передбачено укладання неповнолітньою особою договору банківського вкладу та розпорядження коштами, які знаходяться на вкладному рахунку, оскільки нормами цієї статті визначено неповну цивільну дієздатність осіб від 14 до 18 років, обсяг якої дає право цим особам розпоряджатися своїм заробітком, відкривати вкладні рахунки, накопичувати кошти, тобто вчиняти дії, які позитивно впливатимуть на розвиток фізичної особи та її самостійності, а не право на укладання кредитних договорів. При цьому, за наявності достатніх підстав суд за заявою батьків (усиновлювачів), піклувальника, органу опіки та піклування може обмежити право неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією чи іншими доходами або позбавити її цього права.

Суд також зазначає, що укладений між сторонами кредитний договір, зважаючи на суму кредиту, не слід вважати дрібним побутовим договором, оскільки, аналізуючи правову природу кредитного договору, слід дійти висновку, що такий правочин не може вважатись дрібнопобутовим та бути укладеним особою, яка не досягнула повноліття, оскільки такий договір потребує розуміння боржником усіх наслідків його укладення зокрема, щодо вчасності внесення обов`язкових платежів, повернення тіла кредиту, наявності штрафних санкцій за неналежне виконання взятих за договором обов`язків та інше.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову.

У зв`язку із задоволенням позову позивачу підлягає відшкодуванню відповідачем судовий збір в розмірі 704,80 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 30-32, 203, 215 ЦК України, ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору - задовольнити.

Визнати недійсним кредитний договір б/н, укладений 17.12.2012 р. між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк».

Стягнути з Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк»: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, .

Суддя О.В. Батрин