ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1764/19 Справа № 183/6317/17 Суддя у 1-й інстанції - Майна Г.Є. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Свистунової О.В.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро",

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2017 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2018 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" про розірвання договору оренди земельної ділянки - задоволено.

Розірвано Договір оренди земельної ділянки площею 3,100 га (кадастровий номер НОМЕР_4 ), без номеру та дати, з урахуванням змін та доповнень викладених в Додатковій угоді, без номеру та дати, зареєстрованої у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру 13 липня 2008 року за № 04-08-126-03904, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро", зареєстрований у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру 15 березня 2005 року за № 04-05-126-01367.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відшкодування справленого судового збору у розмірі 640,00 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро" просить скасувати рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2018 року по справі №183/6317/17 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Відзивів на апеляційну скаргу ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро" на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2018 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_2 виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 09 грудня 2002 року, є власником земельної ділянки площею 3,100 га (кадастровий номер НОМЕР_3 ), яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 7).

Також, в користуванні позивача наявна присадибна земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 50).

15 березня 2005 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір оренди земельної ділянки площею 3,100 га (кадастровий номер НОМЕР_3 ), без номеру та дати, який було зареєстрованоНовомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру 15 березня 2005 року за № 04-05-126-01367.

Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачу в строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,100 га, яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області

Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачу в строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,100 га (кадастровий номер НОМЕР_3 ), яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, терміном на чотири роки одинадцять місяців двадцять дев`ять днів, з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п. 2.2. Договору Відповідач зобов`язався сплачувати Позивачу щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 1,5 (однієї цілої п`ять десятих) відсотка від грошової оцінки землі, згідно Указу Президента України від 02 лютого 2002 року № 92 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" зі змінами від 13 вересня 2002 року, що становить 475,10 грн.

Згідно абз. 5 п. 2.2. Договору, орендна плата вноситься у такі строки: до 30 грудня кожного календарного року.

Відповідно до Розділу 3 Договору, позивач та відповідач погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,01 відсотка від суми недоїмки за кожний день прострочки.

В п. 1.1. Договору, сторонами було погоджено нормативно грошову оцінку земельної ділянки яка на день підписання Договору становила 31 673,00 грн.

15 липня 2009 року у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру за № 04-08-126-03904 було зареєстровано Додаткову угоду до Договору оренди цієї земельної ділянки укладену між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро".

Додатковою угодою сторонами було погоджено внести зміни до Договору про оренду земельної ділянки від 2003 року, а саме до абз. 1, п. 2.2., якою змінили оренду плату у грошовій формі у розмірі 2 ( Двох ) відсотків від грошової оцінки землі, що становить 656,00 грн., а також зобов`язано Орендаря проводити безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки до 0,40 га, відшкодувати витрати на поховання.

Внесені зміни до абз. 1, п. 2.3 Договору, яким зазначено термін дії Договору до 31 грудня 2021 року.

Також сторонами було погоджено, що у випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати за земельну ділянку, орендар також повинен підняти вартість орендної плати та внести відповідні зміни до договору оренди земельної ділянки.

Крім внесення орендної плати Орендар зобов`язався надавати Орендодавцю матеріальну допомогу на поховання члена його сім`ї у розмірах та у порядку, установлених самим Орендодавцем. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,01 відсотка, від суми недоїмки за кожний день прострочення.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору, відповідачем у період з 2013 по 2017 роки, на користь позивача за договором оренди сплачено орендну плату: за 2013 рік - 1 683,00 грн. (600 грн. - 31 липня 2013 року у натуральній формі; 1 083,00 грн. - 09 грудня 2013 року у грошовій формі); за 2014 рік - 2 878,00 грн. (1 450,00 грн. - 12 листопада 2014 року у грошовій формі; 1 428,00 грн. - 12 листопада 2014 року у грошовій формі); за 2015 рік - 6 378,63 грн. (1 932,00 грн. - 19 серпня 2015 року у грошовій формі; 1 100,00 грн. - 24 грудня 2015 року у грошовій формі; 3 346,63 грн. - 30 вересня 2015 року у грошовій формі); за 2016 рік - 890,00 грн. в грошовій формі (13 червня 2017 року); за 2017 рік - 7 467,00 грн. (1 764,00 грн. - 01 лютого 2017 року у грошовій формі; 753,00 грн. - 20 липня 2017 року у грошовій формі; 3 300,00 грн. - 28 листопада 2017 року у грошовій формі; 1 650,00 грн. - 11 грудня 2017 року у грошовій формі). Всього станом на 29 січня 2018 року, сплачено: 19 296,63 грн.

Доказів сплати орендної плати за 2012рік відповідачем не надано.

У відповідності до визнаних учасниками судового розгляду обставин справи за 2012 - 2016 роки оранка та культивація присадибної земельної ділянки позивача відповідачем не проводилась, а солома до садиби позивача не поставлялась, грошова компенсація не виплачувалась.

Розглядаючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним, Цивільним кодексом України, цим Законом, ї законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст. 15 Закону України "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Встановлено, що за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

За змістом ст. 21, 22 Закону України "Про оренду землі", в редакції, чинній на момент укладання Договору, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Абзац 5 статті 24 Закону України "Про оренду землі" встановлює право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Так, п. 2.3. укладеного між сторонами Договору встановлено, що договір може бути припинений у будь-який час за взаємної згоди сторін.

Пунктом 4 Договору встановлено, що спори в разі відсутності взаємної згоди Сторін, щодо зміни умов цього Договору, його дострокового розірвання на вимогу однієї Сторони, розглядаються судом у встановленому законодавством порядку.

Пунктом 3 "Відповідальність сторін" Договору визначено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є лише випадки визначені законом, сторони несуть відповідальність за невиконання умов договору.

Як зазначалося вище, п. 2.2. Договору про оренду землі визначає три основні складові орендної плати за Договором, якими є: орендна плата у грошовій формі 2% від грошової оцінки землі; безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га на рік.

Додатково, за настання відповідних обставин до складу орендної плати входить: додаткова орендна плата матеріальна допомогу на поховання члена сім`ї позивача у розмірах та в порядку, установлених самим позивачем.

Таким чином сторони укладаючи договір оренди визначили усі три форми орендної плати: грошову, натуральну та відробіткову, які є самостійними формами та підлягають виплаті.

Пункт 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України визначає однією з загальних засада цивільного законодавства - свободу договору.

Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч.1-3 ст. 6 ЦК України).

Частина 1 статті 14 ЦК України визначає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України визначено, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достовірними є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що наявні підстави для висновку про систематичну несплату визначеної Договором орендної плати в грошовій формі так і в частині оранки та культивації земельної ділянки, поставки соломи, а тому, наявні підстави для задоволення позову в цій частині та розірвання договору оренди, укладеного між сторонами.

Твердження апелянта, що позивач повинен був звернутися до відповідача та надати йому відповідну довідку про те, що він має присадибну ділянку, є безпідставними, оскільки відповідно до п.2.2 додаткового договору оренди земельної ділянки вбачається, що Орендар проводить безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га, а тому позивач не повинен був звертатись до відповідача за послугами, а відповідач сам повинен був виконувати ці умови договору оренди земельної ділянки.

Посилання товариства в апеляційній скарзі на відсутність звернень позивача про їх проведення не можуть бути прийняті до уваги, оскільки доказів тому, що він відмовлявся від виконання вказаних умов договору або їх не потребував, маючи у користуванні присадибну ділянку, ні матеріали справи, ні апеляційна скарга не містять.

Доводи апелянта про те, що оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця не входить ні до однієї з форм орендної плати, передбачених Договором, а є додатковою безкоштовною послугою спростовуються змістом самого Договору (п. 2.2.) та положеннями ст. 15 та Розділу 3 Закону України "Про оренду землі".

Твердження апелянта, що розрахунки з позивачем за користування його земельною ділянкою в 2012-2016 роках проводилися відповідачем в грошовій формі та позивач отримав орендну плату, яка не є меншою 1,5% від нормативної грошової оцінки його земельної ділянки, є безпідставними, оскільки суперечать наявним в матеріалах справи доказам.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору, відповідачем у період з 2013 по 2017 роки, на користь позивача за договором оренди сплачено орендну плату: за 2013 рік - 1 683,00 грн. (600 грн. - 31 липня 2013 року у натуральній формі; 1 083,00 грн. - 09 грудня 2013 року у грошовій формі); за 2014 рік - 2 878,00 грн. (1 450,00 грн. - 12 листопада 2014 року у грошовій формі; 1 428,00 грн. - 12 листопада 2014 року у грошовій формі); за 2015 рік - 6 378,63 грн. (1 932,00 грн. - 19 серпня 2015 року у грошовій формі; 1 100,00 грн. - 24 грудня 2015 року у грошовій формі; 3 346,63 грн. - 30 вересня 2015 року у грошовій формі); за 2016 рік - 890,00 грн. в грошовій формі (13 червня 2017 року); за 2017 рік - 7 467,00 грн. (1 764,00 грн. - 01 лютого 2017 року у грошовій формі; 753,00 грн. - 20 липня 2017 року у грошовій формі; 3 300,00 грн. - 28 листопада 2017 року у грошовій формі; 1 650,00 грн. - 11 грудня 2017 року у грошовій формі). Всього станом на 29 січня 2018 року, сплачено: 19 296,63 грн.

Доказів сплати орендної плати за 2012рік відповідачем не надано.

Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро" не надано.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" - залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

О.В. Свистунова