Провадження №2/523/1846/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2019 р. м.Одеса Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

за участю позивачки - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2

відповідачки - ОСОБА_3 , адвоката - Степської Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, та вселення, а також за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення права спільної часткової власності, сплати грошової компенсації, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, та вселення. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини. Так позивачка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала в спадщину від ОСОБА_4 нерухоме майно, яке складається з: ј (одної четвертої) частки квартири під АДРЕСА_1 ), яка складається в цілому з одної житлової кімнати та підсобних приміщень, загальною площею 33, 9 кв.м., в тому числі житловою площею 19,1 кв.м..

Після оформлення всіх правовстановлюючих документів, позивачка намагалась зустрітись з відповідачем, яка є співвласником спірного майна та бажала потрапити до зазначеного житлового приміщення з метою з`ясування можливості проживання в спірній квартирі, або викупу частки, або навпаки продажу своєї, але на протязі більше ніж двох років відповідачка не бажала зустрічатись та спілкуватись по зазначену питанню, згодом взагалі не відповідала на її листи та телефоні дзвінки.

Позивачка стверджує, що вона намагалась неодноразово потрапити до спірного майна, але її спроби були марними, а тому вона вимушена звернутись до суду із захистом свого порушеного права.

На підставі викладеного, позивачка просить вселити її, ОСОБА_1 , до квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ), квартира (сім) 7 , а також зобов`язати не чинити їй перешкод у користуванні квартирою. (а.с. 2-4)

ОСОБА_3 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про припинення права спільної часткової власності, сплати грошової компенсації. В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивачка посилається на наступі обставини. Так, ОСОБА_3 на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 березня 2011 року належить 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 . Відповідачці належить 1/4 частина спірної квартири.

Квартира складається з однієї житлової кімнати, площею 19,1 кв.м. та підсобних приміщень, загальна площа квартири 33,9 кв. м.. Після отримання права власності позивачка користуюся квартирою разом з членами своєї родини, вона сплачує комунальні послуги та за утримання будинку.

Квартира є неподільною та немає можливості визначити порядок користування нею між співвласниками, тобто спільне користування та володіння за зазначених умов є неможливим та частка відповідачки є незначною порівняно з належною мені часткою.

На підставі викладеного, ОСОБА_3 просить:

1.Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення - відмовити.

2.Припинити право ОСОБА_1 на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить відповідачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Білик О.Г. 03.10.2015 р.. (а.с. 17-18)

Ухвалою суду від 11 грудня 2017р. вищевказані позови були об`єднані в одне провадження. (а.с. 34)

В судовому засіданні позивачка, а такої її представник наполягали на задоволенні позову, оскільки позивачка не має можливості користуватись квартирою. В той же час, вони просили відмовити у задоволенні зустрічного позову, оскільки відповідачка не пропонували їй сплати грошову компенсацію за її частину квартири.

Відповідачка, а також її представник заперечували проти задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки позивачці належить лише незначна частка квартира, а також посилаючись на той факт, що позивачка має житло. Відповідачка також пояснила, що вона бажає сплатити грошову компенсацію позивачці за її частку квартири, проте у неї не має матеріальної можливості.

Судом встановлені наступні обставини справи, а також виникли правовідносини.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 , належить ј частки квартири під АДРЕСА_1 ), яка складається в цілому з одної житлової кімнати та підсобних приміщень, загальною площею 33, 9 кв.м., в тому числі житловою площею 19,1 кв.м.

ОСОБА_3 належить квартири під АДРЕСА_1 ), яка складається в цілому з одної житлової кімнати та підсобних приміщень, загальною площею 33, 9 кв.м., в тому числі житловою площею 19,1 кв.м.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Отже між сторонами виникли правовідносини спільної часткової власності.

Частиною 1 ст. 358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

У відповідності до ч. 1 ст. 356 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Згідно приписами ч. 2 ст. 356 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Ухвалою суду від 14.05.2018р. судом, за клопотанням відповідачки, було призначено судову будівельно-технічну експертизу з метою встановлення дійсної ринкової вартості квартири, встановлення можливості виділення ј частки спірної квартири в натурі. (а.с. 46)

Експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз було направлено до суду клопотання щодо доступу до об`єкту, а також наданий рахунок для оплати експертизи. (а.с. 53-57)

Вищевказаний рахунок був направлений відповідачці ОСОБА_3 , яка його отримала 20.02.2018р. (а.с. 55-56).

Однак оплата за рахунком не була здійснена, а тому Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз справу було повернуто до суду без проведення експертизи. (а.с. 58-59)

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 пояснила, що вона дійсно отримала рахунок на проведення експертизи, проте його не оплатила, оскільки вирішила, що у неї відсутні кошти для сплати грошової компенсації позивачці.

В процесі розгляду справи відповідачка ОСОБА_3 не здійснювала жодної пропозиції щодо внесення на депозитний рахунок суду суму грошової компенсації, а навпаки пояснила, що не має коштів для компенсації частки у праві власності на квартиру.

За вищевказаних обставин, суд вважає, оскільки позивачка не виконала вимоги ч.2 ст. 356 ЦПК України, то зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню.

За положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч. 1 ст. 369 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири, визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 - ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право свободи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже оскільки позивачка ОСОБА_1 є співвласником квартири, то вона має право на користування квартирою, а отже відповідачка повинна утриматись від дій, що перешкоджають власнику здійснювати свої повноваження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317,321,369,383,386,391 ЦК України, ст. ст. 150,155 ЖК України, ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, та вселення - задовольнити.

2.Вселити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп № НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) до квартири АДРЕСА_1 .

3.Зобов`язати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , рнокпп № НОМЕР_2 ) не чинити перешкод у користуванні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп № НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 )квартирою АДРЕСА_1 .

4.Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення права спільної часткової власності, сплати грошової компенсації - залишити без задоволення у повному обсязі.

5.Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , рнокпп № НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп № НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) судовий збір у розмірі 640 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня отримання копії повного тексту рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено у десятиденний строк з дати проголошення рішення.

Суддя

Повний текст складено та підписано 29.07.2019р.