Справа № 139/670/17
Провадження № 2/139/325/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого - судді Тучинської Н.В.,

з участю:

представника позивача Ткача Ю.А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Солоненка Б.М.,

та секретаря судового засідання Хонькович Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

В С Т А Н О В И В :

07 серпня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , зазначивши, що сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі договору № VIUWGA від 27 серпня 2008 року. Відповідно до умов договору позивач зобов`язався надати відповідачеві кредит у розмірі 31653 долари 29 центів США, з них 27 тисяч доларів США - на споживчі цілі, шляхом видачі готівки через касу. Відповідач ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, сплачувати відсотків за користування кредитом у розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00 % від суми виданого кредиту та за резервування ресурсів у розмірі 4,08 % річних від суми зарезервованих ресурсів. Кінцевий термін повернення кредиту 27 серпня 2018 року. Відповідач своє зобов`язання по щомісячному платежу для погашення заборгованості по кредиту, процентів та інших витрат належним чином не виконував.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 30 червня 2016 року з відповідача та його поручителя достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором № VIUWGA від 27 серпня 2008 року станом на 09 грудня 2015 рокув сумі 20474 долари 99 центів США, з яких 16196,38 доларів США - заборгованість за кредитом; 2431,06 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом; 251,25 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 610,91 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 10,91 долар США штраф (фіксована частина); 974,48 доларів США - штраф (процентна складова). Це рішення набрало чинності і виконується в порядку примусового стягнення через виконавчу службу.

Крім того, у позасудовому порядку в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 07 вересня 2017 року Банк отримав у власність квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 , і яка була предметом іпотеки за кредитним договором № VIUWGA від 27 серпня 2008 року.

ПАТ КБ «ПриватБанк» вважаючи, що має право пред`явити позов до ОСОБА_1 з вимогою сплати заборгованість, яка виникла за кредитним договором № VIUWGA від 27 серпня 2008 року за період з 10 грудня 2015 року до 28 липня 2016 року, заявивши загальну суму заборгованості 9075 доларів 65 центів США, що складаються із 1464,10 долара США - заборгованість по процентах за користування кредитом, 711,84 долара США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 6458,35 долара США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 9,65 долара США - штраф (фіксована частина) та 431,71 долара США - штраф (процентна складова).

16 серпня 2017 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача (т. 1, а.с. 36) було відкрито провадження у справі (т. 1, а.с. 37), а справу призначено до розгляду у відкрите судове засідання.

Судові засідання 23 серпня, 07 та 28 вересня, 25 жовтня та 10 листопада 2017 року відкладалися через неявку представника позивача, ненадання позивачем витребуваних доказів, для ознайомлення з наданими доказами. В судовому засіданні 04 грудня 2017 року представник відповідача за довіреністю Солоненко Богдан Миколайович (т. 1, а.с. 68) заявив клопотання про призначення судової бухгалтерської експертизи (т. 1, а.с. 79-80), яке було задоволено (т. 1, а.с. 84-85), а провадження у справі - зупинено (т. 1, а.с. 86).

27 лютого 2018 року провадження поновлено через невиконання сторонами клопотання експерта про надання додаткових доказів та проведення оплати послуг експерта (т. 1, а.с. 128).

15 березня 2018 року постановлено ухвалу про витребування доказів від позивача (т. 1, а.с. 140-142). Ухвалою від 05 квітня 2018 року застосовано процесуальний примус до позивача у вигляді тимчасового вилучення документів (т. 1, а.с. 149-150). 26 квітня 2018 року постановлено ухвалу про призначення судової бухгалтерської експертизи (т. 1, а.с. 159-160), а провадження у справі - зупинено (т. 1, а.с. 161).

04 квітня 2019 року отримано висновок експерта (т. 1, а.с. 198-152) і цього ж числа поновлено розгляд справи (т. 2, а.с. 1).

23 квітня 2019 року розгляд справи відкладено у зв`язку із заявленням стороною позивача клопотання (т. 2, а.с. 7) про його участь в засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, 13 травня 2019 року - за клопотанням представника позивача (т. 2, а.с. 19, 20), 28 травня 2019 року - у зв`язку з неявкою обох сторін. В судовому засіданні 10 червня 2019 року було заслухано пояснення сторін та досліджено письмові докази в справі, за клопотанням обох сторін було оголошено перерву для можливого позасудового врегулювання спору (т. 2, а.с. 46-47). 27 червня та 10 липня 2019 року судові засідання відкладалися за клопотанням сторін (т. 2, а.с. 53, 54) та у зв`язку з їх неявкою.

В судовому засіданні 26 липня 2019 року сторони заявили, що їм не вдалося дійти згоди в позасудовому порядку, а тому представник позивача адвокат Ткач Юрій Анатолійович (а.с. 32, 33) позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити у повному об`ємі.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, суду пояснив: Він є позичальником та іпотекодавцем перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором від 27 серпня 2008 року. Предметом іпотеки є його квартира АДРЕСА_1 . Він належним чином до певного часу виконував свої зобов`язання за кредитним договором, однак ПАТ КБ «ПриватБанк» постійно пред`являв до нього вимоги про погашення заборгованостей, у телефонному режимі представники Банку погрожували йому та членам його родини. Отримавши кредит в розмірі 27 тисяч доларів США, він уже станом на 2016 рік повернув Банку 54 тисячі доларів США, крім того, на виконанні знаходиться рішення Вінницького апеляційного суду про дострокове стягнення з нього та його дружини кредиту, процентів, пені та штрафів, яке він виконує належним чином. На сьогоднішній день Банк оскаржує в касаційному порядку рішення суду першої інстанції, яким скасовано рішення № 31334582 приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої Оксани Миколаївни від 12 вересня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за яким за Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» зареєстровано право власності на його квартиру АДРЕСА_1 .

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, враховуючи норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором із ОСОБА_1 заявлені безпідставно, виходячи з наступного:

Однією із найрозповсюдженіших підстав виникнення цивільно-правових відносин є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України - договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Кредитний договір - це цивільно-правовий документ, який визначає взаємні юридичні права і обов`язки та економічну відповідальність банку і клієнта (позичальника) з приводу проведення кредитної операції. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти ( ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Під час укладення сторонами кредитного договору у ньому зазначається мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Судом встановлено що 28 серпня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № VIUWGA, відповідно до якого Банк зобов`язувався на дати позичальникові кредитні кошті у розмірі 31653 долари 29 центів США, з них на споживчі цілі 28159,39 доларів США, на споживчі цілі шляхом видачі готівки через касу - 27000 доларів США, а також 810 доларів США - на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 141,60 долара США - для сплати за договором особистого страхування у перший рік дії кредиту, у розмірі 3493,90 долара США - на сплату страхових платежів. Відсотки за користування кредитом Договором встановлені у розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Кінцевий термін повернення кредиту сторонами погоджено до 27 серпня 2018 року включно. Щомісяця у період сплати ОСОБА_1 повинен був надавати банку кошти у сумі 532,02 долара США згідно графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди комісії (п. 1.1. Договору абзац 3). Позичальник зобов`язувався погашати заборгованість за кредитним лімітом, сплачувати нараховані за період користування кредитом відсотки, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інші витрати на умовах, передбачених Договором.

Одним із видів порушення зобов`язання є неналежне виконання, зокрема порушення умов, визначених змістом зобов`язання. В разі невідповідності виконання зобов`язання критеріям належності, можна говорити про неналежне виконання, а отже порушення зобов`язання.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 30 червня 2016 року було встановлено порушення з боку позичальника виконання свого зобов`язання та достроково стягнуто з ОСОБА_1 та майнового поручителя ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором станом на 09 грудня 2015 року на загальну суму 20 474 долари 99 центів США, в тому числі: 16196,38 доларів США - заборгованість за кредитом, 2431,06 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом, 251,25 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 610, 91 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 10,91 долар США - штраф (фіксована частина), 974, 48 доларів США - штраф (процентна складова).Це рішення, зі слів сторін, набрало чинності і виконується в порядку примусового стягнення через виконавчу службу.

Сторона позивача у позові, в судовому засіданні та в розрахунку заборгованості (т. 1, а.с. 10) доводить, що відповідач не виконав судове рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому станом на 28 липня 2017 року за період з 10 грудня 2015 року (дата, станом на яку було стягнуто заборгованість за договором кредиту рішенням суду) заборгованість в сумі 9075 доларів 65 центів США, що складаються із 1464,10 долара США - заборгованість по процентах за користування кредитом, 711,84 долара США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 6458,35 долара США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 9,65 долара США - штраф (фіксована частина) та 431,71 долара США - штраф (процентна складова).

З такою позицією сторони позивача суд не погоджується, оскільки вона не узгоджується із нормами Конституції України, нормами цивільного права та із судовою практикою.

Так, статтею 536 та частиною 1 статті 1054, статтею 1056-1 ЦК України, а також умовами Договору передбачено, що за користування чужими грошовими коштами позичальник має сплачувати відсотки. За користування кредитом Банк нараховує позичальнику відсотки у розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відсотки нараховуються на фактичний залишок заборгованості за Кредитом за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом. Відсотки розраховуються щомісяця за період з першої дати поточного періоду сплати включно. При цьому дата погашення кредиту в розрахунок не включається, а повне погашення відсотків здійснюється не пізніше дня погашення кредиту в повному обсязі (п. 3.3 Договору). У абзаці третьому п. 1.1 кредитного договору передбачено зобов`язання Позичальника щомісяця надавати Банку кошти в сумі 532,02 Долари США згідно графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсотків, винагороди, комісії.

Умовами договору передбачено, що при непогашенні кредиту у строки, зазначені п.п. 2.3.3, 1.1, 1.1.1., 1.1.2 Договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми Кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі Кредиту нараховується пеня відповідно до п. 5.1 з дати виникнення простроченої заборгованості.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно з частиною першою цієї статті, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 сформулювала, що «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.»

З огляду на вказане, суд відхиляє аргументи позивача про те, що на підставі ст. 599 та ч. 4 ст. 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.

У згаданій вище правовій позиції Великої Палати Верховного Суду також зазначено, що, «оскільки право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося …, то необґрунтованою є вимога позивача про стягнення нарахованої на проценти неустойки».

Ця позиція була застосована Першою судовою палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду при перегляді 06 лютого 2019 року в касаційному провадженні рішень судів першої та апеляційної інстанцій у справі № 175/4753/15-ц, та відмовлено в позові ПАТ КБ «ПриватБанк» до позичальника, оскільки «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України». Верховний Суд також зазначив, що «в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». «… оскільки у позивача було відсутнє право повторно стягувати заборгованість за тілом кредиту, проценти та пеню, нараховані в межах строку дії кредитного договору при наявності судового рішення про стягнення цих сум, а також проценти та неустойку після закінчення строку дії кредитного договору, а вимог про застосування наслідків, передбачених статтею 625 ЦК України, банк не заявляв, то у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі за його безпідставністю».

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, мають обов`язково враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права.

Керуючись: кредитним договором № VIUWGA від 27.08.2008, ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 526, 530, 536, 549, 550, 610, 611, 626, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81,264, 265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» відмовити в позові до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту у зв`язку з його безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ____________