Провадження номер № 2/0186/537/19
Справа № 186/1683/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої - судді Янжули С. А.

при секретарі - Лиман Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Першотравенську в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа орган опіки та піклування - виконавчий комітет Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про скасування арешту,

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2019 року позивачі звернулися до суду з позовом в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа орган опіки та піклування - виконавчий комітет Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про скасування арешту.

В обґрунтування позову зазначили, що рішенням № 179 від 08 вересня 2015 року Першотравенської міської ради Дніпропетровської ради малолітніх дітей-сиріт ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , влаштовано в дитячий будинок сімейного типу - Пашкових для спільного проживання і виховання.

Рішенням № 200 від 08 вересня 2015 року Першотравенської міської ради Дніпропетровської ради призначено відповідальними за збереження житла у АДРЕСА_1 , закріпленого за малолітніми дітьми-сиротами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , батьків вихователів: ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Матір`ю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є ОСОБА_5 .

Відомості про батьків дітей записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла.

За життя ОСОБА_5 належала на праві власності 1/6 частина квартири АДРЕСА_1 .

Частка розміром 5/6 вказаної квартири належала ОСОБА_6 , який є батьком ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 помер.

Після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є її діти - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7

22 липня 2015 року вони, як батьки-вихователі малолітніх дітей спадкоємців, звернулися до приватного нотаріуса Першотравенського міського округу Дніпропетровської області Баден А.Є. із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . На підставі заяв від 22 липня 2015 року, приватним нотаріусом заведено спадкову справу № 57719196, р.№ 80/2015, спадкодавець ОСОБА_5 09 липня 2019 року вони подали нотаріусу заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріус видав роз`яснення щодо спадкування майна № 524/02-14 від 09 липня 2019 року, в якому зазначив, що він не може видати свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 частка якої належала особисто ОСОБА_5 , а 5/6 часток належали ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем після смерті якого була його донька - ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ, у зв`язку з тим, що на все майно ОСОБА_5 накладено арешт постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 46756263 від 11 червня 2015 року відділом державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції.

Накладення арешту також підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 47264613 від 22.06.2015 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 42448257 від 18 серпня 2015 року.

Звернувшись до Першотравенського МВ ДВС, з`ясували, що за заявою представника ПАТ КБ «ПриватБанк» від 04 березня 2015 року, 05 березня 2015 року в.о. начальника ВДВС Першотравенського МУЮ Піхотіною В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 28 139,72 грн.

11 червня 2015 року в.о. начальника ВДВС Першотравенського МУЮ Гончаренко Г.М. винесла постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № 46756263, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_5 , однак померла ОСОБА_5 не має заборгованості перед АТ КБ "ПриватБанк".

Просять суд скасувати арешт з усього майна ОСОБА_5 та заборону на його відчуження, накладених постановою виконуючої обов`язки начальника відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області Гончаренко Галиною Михайлівною про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11 червня 2015 року, номер запису про обтяження № 10843250, а саме: квартири АДРЕСА_1 , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №10843250.

Сторони та третя особа в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивачі наполягають на задоволенні позовних вимог, представник відповідача та третя особа не заперечують проти задоволення позову в інтересах малолітніх дітей.

Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Рішенням Першотравенської міської ради Дніпропетровської ради №179 від 08 вересня 2015 року малолітніх дітей-сиріт ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , влаштовано в дитячий будинок сімейного типу Пашкових для спільного проживання і виховання.

Рішенням Першотравенської міської ради Дніпропетровської ради №200 від 08 вересня 2015 року призначено відповідальними за збереження житла у АДРЕСА_1 , закріпленого за малолітніми дітьми-сиротами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьків-вихователів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Матір`ю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 10 серпня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 21 травня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Відомості про батьків дітей записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданою 02 липня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

За життя ОСОБА_5 належала на праві власності 1/6 частка квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25352253, виданою 18 лютого 2010 року КП «Павлоградським МБТІ», копією свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-225, виданою 28 січня 2010 року в.о. Першотравенської державної контори державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Тимченко О.М. та технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1 , виготовленим 08 грудня 2009 року КП «Павлоградським МБТІ».

Частка розміром 5/6 вказаної квартири належала ОСОБА_6 , який був батьком ОСОБА_5 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборону відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 55412935, сформованою 18 березня 2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції (далі - Першотравенський МВ ДВС).

Родинні стосунки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підтверджуються наступними документами:

свідоцтвом про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_4 , виданим міським бюро РАГС м. Першотравенська, де її батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ;

свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданим 17 вересня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Першотравенської міської ради народних депутатів, відповідно до якого ОСОБА_10 та ОСОБА_5 17 вересня 1994 року уклали шлюб. Шлюб припинено 10 вересня 1996 року;

свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , виданим 04 жовтня 1996 року Знам`янським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградської області, відповідно до якого ОСОБА_11 та ОСОБА_5 04 жовтня 1996 року уклали шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданою 03 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є її діти: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Родинні стосунки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підтверджуються копією свідоцтва про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_8 , виданого 14 березня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Першотравенської міської ради народних депутатів, де його батьками записані ОСОБА_11 та ОСОБА_5 .

22 липня 2015 року позивачі, як батьки-вихователі малолітніх дітей спадкоємців, звернулися до приватного нотаріуса Першотравенського міського округу Дніпропетровської області Баден А.Є. із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

На підставі заяв від 22 липня 2015 року, приватним нотаріусом заведено спадкову справу № 57719196, реєстраційний номер 80/2015, спадкодавець ОСОБА_5 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41007737 від 22 липня 2015 року та спадкову справу № 57718528, реєстраційний номер 79/2015, спадкодавець ОСОБА_6 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41006345 від 22 липня 2015 року.

09 липня 2019 року позивачі подали нотаріусу заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 частка якої належала особисто ОСОБА_5 , а 5/6 часток належали ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем після смерті якого була його донька - ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ, оскільки на все майно ОСОБА_5 накладено арешт постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 46756263 від 11 червня 2015 року відділом державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції.

Накладення арешту також підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 47264613 від 22 червня 2015 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 42448257 від 18 серпня 2015 року.

В той же час, копією постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №46756263 від 17 лютого 2016 року підтверджується, що виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа №186/1931/13-ц, виданого 07 листопада 2013 року Першотравенським міським судом про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості в розмірі 28 139,72 гривень, закінчене та припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення суду.

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого мана №185415224 від 21 жовтня 2019 року підтверджується, що 1/6 частка квартири АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_5 , а 5/6 часток вказаної квартири - ОСОБА_6 . В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо вказаного об`єкту нерухомого мана відсутні відомості про заборону його відчуження.

Однак, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29 січня 2016 року та станом на даний час , в ній існує за номером обтяження №10843250 від 18 серпня 2015 року, обтяжувач: ВДВС Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області, запис про арешт нерухомого майна ОСОБА_5 . Даний запис з реєстру не видалено.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР(даліКонвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Зазначені принципи сформульовано і в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» (23 вересня 1982 р.), відповідно до якого суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини - стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «ОСОБА_2 проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії», заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року). Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «ОСОБА_3 та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

На підставі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Таким чином на даний час на належне майно виконавчого комітету Першотравенської міської ради безпідставно накладено арешт чим порушені майнові права щодо розпорядження.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

За ч. 2 ст. 19 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", підставою для реєстрації обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ч.2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. В зв`язку з цим даний позов подається до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 4ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Згідно ч. 5ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Оскільки, на виконанні в Першотравенському МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області на теперішній час відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження стосовно ОСОБА_5 , суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.3-710, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 316-320,321,328,386-393,722 ЦК України, - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа орган опіки та піклування - виконавчий комітет Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про скасування арешту - задовільнити.

Зняти арешт з усього майна, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , накладений на підставі постанови в.о.начальника відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11 червня 2015 року у виконавчому провадженні №46756263 з примусового виконання заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №186/1931/13-ц від 07 листопада 2013 року, яким стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості за кредитним договором в розмірі - 28 139 (двадцяти восьми тисяч ста тридцяти дев`яти) гривень 72 копійок.

Судові витрати по справі залишити за позивачами - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: С.А.Янжула.