печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Матійчук Г.О.,

при секретарі Ткаченко І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скарги представника Київського національного торговельно-економічного університету - Косенко Олександри Андріївни на постанови державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень у справі № 757/13258/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Київського національного торговельно-економічного університету про поновлення на роботі, визнання нечинним та скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку на час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

11.07.2017 року до Печерського районного суду м. Києва надійшли скарги Київського національного торговельно-економічного університету (далі - КНТЕУ) на постанови державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень №54221744 та №54221912 від 04.07.2017 року.

В обґрунтування скарги на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №54221744 від 04.07.2017 року (вх. 82742 від 11.07.2017 р., а.с. 65, том ІІ) зазначено, що 04.07.2017 року державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва (далі - Деснянський РВ ДВС) Поповою А.О. 04.07.2017 року відкрито виконавче провадження за № 54221744 по стягненню з КНТЕУ на користь ОСОБА_1 заробітної плати в сумі 11 129 грн.

Постанова надійшла до КНТЕУ 06.07.2017 року.

Вважають постанову державного виконавця неправомірною та такою що не відповідає вимогам закону. Зокрема в постанові не міститься роз`яснень прав та обов`язків сторін виконавчого провадження. Крім того, відповідно до п. 7 ч. 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/2 (далі - Інструкція №512/2), постанова державного виконавця має містити мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову.

Зауважують, що в оскаржуваній постанові не наведено мотивів з яких діяв державний виконавець при винесенні постанови, крім того згідно з вимогами того ж пункту Інструкції постанова повинна бути підписана та скріплена печаткою, втім копію постанови яку отримав КНТЕУ не містила печатки державної виконавчої служби.

Зазначає також, що копія рішення суду у справі 757/13258/16-ц боржником отримано 21.06.2017 року, в той час як в оскаржуваній постанові міститься інформація про видачу виконавчого листа, на підставі цього рішення - 25.05.2017 року (в день прийняття рішення судом), при цьому сам текст рішення станом на дату його ухвалення виготовлений не був і учасникам справи не оголошувався, а тому вважають видачу Печерським районним судом м. Києва виконавчого листа у цій справі порушенням прав відповідача.

Зауважують на те, що 07.07.2017 року представником КНТЕУ до суду було подано заяву про зупинення виконання рішення суду в зв`язку з оскарженням останнього в апеляційному порядку.

Вважають, що негайне виконання рішення суду призведе до непоправних наслідків.

В скарзі, яка зареєстрована в Печерському районному суді м. Києва, за вх.№82738 від 11.07.2017 р. (а.с. 79, том ІІ) наводяться аналогічні мотиви, за якими скаржник не погоджується з постановою державного виконавця від 04.07.2017 року про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні №54221912, про поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Враховуючи наведене, просили скасувати постанови державного виконавця Деснянського РВ ДВС Попової А.О. від 04.07.2017 року про відкриття виконавчих проваджень №54221744 та № 54221912 визнавши їх неправомірними та скасувати.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України (в ред. чинній на момент подання скарги) сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25.05.2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до КНТЕУ про поновлення на роботі, визнання нечинним та скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку на час вимушеного прогулу задоволено частково.

В резолютивній частині рішення зазначено, що рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та в частині стягнення суми середнього заробітку за один місяць у розмірі 11 129 грн допущено до негайного виконання.

Згідно норм Закону України «Про виконавче провадження» рішення судів які підлягають негайному виконанню, виконуються виконавцями невідкладно.

Як вбачається з доданих до скарг копій постанов про відкриття виконавчих проваджень №54221744 та №54221912 від 04.07.2017 року, державний виконавець Деснянського РВ ДВС Попова А.О. винесла оскаржувані постанови на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 25.05.2017 року в тій частині рішення, що підлягала негайному виконанню.

Підстав не відкривати виконавчі провадження у державного виконавця, станом на 04.07.2017 року, не було.

Згідно ч. 7 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, як це передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно, з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєвоважливих прав та інтересів громадян і держави. Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства, а тому, з огляду на принцип загальнообов`язковості судових рішень судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

Відповідно до ст. ст. ст. 1, 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом. Працівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

З положень ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, що відповідає конституційному положенню щодо обов`язковості виконання судових рішень на всій території України (ст. 124 Конституції України).

Згідно ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до частини першої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Державний виконавець зобов`язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом.

Перш за все при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд має враховувати те, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а у статті 14 ЦПК (чинної на день виникнення спірних правовідносин) визначені ознаки обов`язковості судових рішень. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Що стосується тверджень скаржника про нероз`яснення виконавцем змісту прав та обов`язків сторонам виконавчого провадження, то вони не відповідають дійсності.

Як вбачається з оскаржуваних постанов про відкриття виконавчих проваджень № 54221744 (а.с. 69 зворот, том ІІ) та № 54221912 (а.с. 83 зворот, том ІІ), в останніх містяться роз`яснення щодо прав сторін виконавчих проваджень. Крім того, в постановах є посилання на сайт єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, з ідентифікатором доступу до нього, де можна отримати вичерпну інформацію по конкретному виконавчому провадженню.

Дослідивши копії оскаржуваних постанов, суд встановив, що останні відповідають вимогам, що висуваються до процесуальних виконавчих документів.

В скаргах також зазначається, що згідно з п. 7 ч. 1 Інструкції №512/2 постанова державного виконавця має містити мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків) і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанови, а оскаржувані постанови не містять жодного мотиву щодо прийняття державним виконавцем рішення про відкриття виконавчих проваджень. Крім того, згідно цієї ж Інструкції №512/2 постанова підписується виконавцем і скріплюється печаткою, а отримані КНТЕУ постанови за ВП №54221744 та № 54221912 не містять відповідних печаток державної виконавчої служби.

Як вбачається із оскаржуваних постанов, мотивами прийняття державним виконавцем рішення про відкриття виконавчих проваджень є виконання останнім вимог Закону України «Про виконавче провадження» і як вказувалось вище обов`язком виконавця є виконання рішень судів з дотриманням чинного законодавства.

Пунктом 7 Інструкції №512/2 передбачені обов`язкові реквізити, які повинні бути присутніми в постанові, серед іншого мова йде й про скріплення печаткою, втім Інструкція не має прямої вказівки про надіслання такої постанови (з печаткою) стороні виконавчого провадження.

Сторони виконавчого провадження були повідомленні про можливість ознайомитись з оскаржуваними постановами (та матеріалами виконавчих проваджень) на сайті єдиного державного реєстру виконавчих проваджень через мережу Інтернет, про що зазначалось в оскаржуваних постановах.

Судом також встановлено, що станом на день розгляду скарг, рішення Печерського районного суду м. Києва від 25.05.2017 року скасовано Апеляційним судом м. Києва від 27.09.2017 року (а.с. 57-59, том ІІ) і це рішення залишено без змін постановою Верховного Суду від 11.02.2019 року (а.с. 164-167, том ІІ).

Отже суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарг представника КНТЕУ у зв`язку з їх безпідставністю.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 11, 25, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 383-388 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарг представника Київського національного торговельно-економічного університету - Косенко Олександри Андріївни на постанови державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень №54221744 та №54221912 від 04.07.2017 року у справі № 757/13258/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Київського національного торговельно-економічного університету про поновлення на роботі, визнання нечинним та скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку на час вимушеного прогулу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд міста Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Г.О.Матійчук