Справа № 200/5546/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - Лукінова К.С.

При секретарі Богачова В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 13 серпня 1983року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , було укладено шлюб, який був зареєстрований у Шевченківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №886, свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 за № 457480 від 03 березня 2019 року.

Протягом останніх років сімейне життя позивача із відповідачем істотно погіршилось, спільне життя не склалося, вони зовсім різні люди, мають різні характери, різні погляди на життя, родину та подружні відносини. У подружжя зовсім протилежні погляди на сімейне життя, фактично шлюбні відносини між ними припинилися з січня 2017року.

Про дату, час та місце судового засідання сторони повідомлені належним чином але в судове засідання не з`явились надавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності в яких наполягають на розірванні шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва серії НОМЕР_1 за № 457480 від 03 березня 2019 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (після шлюбу ОСОБА_5 ).

Суд дійшов до висновку про необхідність задоволення вимог про розірвання шлюбу, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Сторони припинили шлюбні відносини, та в результаті погіршення сімейного життя спільне господарство не ведуть. Таким чином, враховуючи неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх сім`ї, шлюб укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , відповідно до ст. ст.105,109-112 СК України підлягає розірванню.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до увагиЗакон України "Про судовий збір" та ст. ст. 141 ЦПК України і вважає, що судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Керуючись 258-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 13 серпня 1983 року Шевченківським районном відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №886, свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 за № 457480 від 03 березня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання зави про розірвання шлюбу в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя К.С.Лукінова