У Х В А Л А

Іменем України

23 липня 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Дерев`янко Вікторії Вікторівни , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Каплун Юрій Вікторович , про визнання недійсним договорів, визнання права власності на об`єкт нерухомості і витребування з чужого володіння майна, що вибуло з володіння власника не з його волею,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Дерев`янко В.В. , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Каплун Ю.В. , про визнання недійсним договорів, визнання права власності на об`єкт нерухомості і витребування з чужого володіння майна, що вибуло з володіння власника не з його волею.

В позовній заяві позивач просить суд:

- визнати недійсним «Договір про задоволення вимог Іпотекодержателя» від 03 квітня 2015 року, укладений між нею та ОСОБА_2 , як такий, що порушує публічний порядок, направлений на злочинне заволодіння об`єктом приватної власності та має ознаки фальшування та фіктивності;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, АДРЕСА_1 , укладений 30 жовтня 2015 року між ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 і ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В.В., зареєстрований в реєстрі за № 2702;

- визнати її право власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 за нею, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

- витребувати від ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , та повернути мені, ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , як власнику квартиру АДРЕСА_1 .

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову.

З метою забезпечення позову позивач просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначає, що обставини викладені у позовній заяві та хронологічний перебіг подій та зміст доданих до позовної заяви документів свідчить про заволодіння матеріальним предметом спору - індивідуальною квартирою АДРЕСА_1 з порушенням вимог діючого законодавства.

Окрім того, обставини, за яких даний об`єкт нерухомості був відчужений є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0008654, яке здійснює СВ Деснянського управління поліції ГУНП у місті Києві за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України (шахрайство). Все це на думку заявника вказує на штучний та зловмисний характер правочинів за якими право власності на квартиру переходило за один день, 30 жовтня 2015 року двічі. Наразі вказана спірна квартира знаходиться у власності відповідача ОСОБА_4 , що підтверджується Інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна. Право позивача на спірне майно відповідачі не визнають. Слід відмітити, що на даний час не існує жодних перешкод для ОСОБА_4 у питанні відчуження спірної квартири будь-яким третім особам. Тому, існує реальна небезпека невиконання відповідачем ОСОБА_4 в майбутньому рішення суду у цивільній справі у частині повернення майна з чужого незаконного володіння позивачу. Враховуючи фактичні обставини, є всі підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, ОСОБА_4 може відчужити спірну квартиру на користь третіх осіб. Оскільки будь-яке розпорядження ОСОБА_4 спірним майном, яке зареєстровано на його прізвище, до вирішення питання про визнання право власності за позивачем та витребування майна з чужого незаконного володіння, може унеможливити виконання рішення суду по справі та тим самим порушити права та інтереси позивача, вважаю, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що є предметом спору, є вкрай необхідним.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Встановлено, що предметом спору є визнання недійсним договорів, визнання права власності на об`єкт нерухомості і витребування з чужого володіння майна, що вибуло з володіння власника не з його волею.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З огляду на викладене та враховуючи предмет спору, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, так, як невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи предмет позову та вимоги чинного законодавства, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Дерев`янко Вікторії Вікторівни , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Каплун Юрій Вікторович , про визнання недійсним договорів, визнання права власності на об`єкт нерухомості і витребування з чужого володіння майна, що вибуло з володіння власника не з його волею - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач:

ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ;

Відповідачі:

ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

ОСОБА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

Дерев`янко Вікторія Вікторівна , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, місце знаходження: 01001, м. Київ, б-р. Л. Українки, 4/376;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Каплун Юрій Вікторович , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; місцезнаходження:01030, м. Київ, вул. Пирогова, 2.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Н.Г. Таран