КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/5782/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.

за участю секретаря - Швець А.С.,

за участю сторін:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Селезньова Т.В., діюча на підставі доручення,

представник відповідача - Торбинська В.І . , діюча на підставі довіреності,

представник третьої особи - Бунтуш А .М. , діючий на підставі довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Акціонерного товариства «Одесаобленерго»,

третя особа - Перший Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області

про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Акціонерного товариства «Одесаобленерго», третя особа - Перший Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якій просить суд зняти арешт з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , належної за життя ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений постановою серії АА № 436316 від 11.10.2004 державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції м. Одеси про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 , та після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі договору №96/0168 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській універсальній товарній біржі GIP та рішення Київського районного суду м. Одеси від 14.07.2011 року.

12 березня 1996 року право власності на частину вказаної квартири було зареєстроване за ОСОБА_4 в ОМБТІ під № 414, стор.82, кн..23 к., що підтверджується штампом на зворотній стороні договору купівлі-продажу

Позивач вказує, що вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 та у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області з заявою про прийняття спадщини.

Позивач зазначає, що 03 вересня 2019 року вона отримала письмове роз`яснення нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на майно належне спадкодавцеві, а саме: на 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яким їй було повідомлено про те, що під час перевірки відсутності/наявності заборон (арештів) на майно належне спадкодавцеві, за даними, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було виявлено наявність арешту на нерухоме майно - на 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 , належну ОСОБА_4 , накладеного Першим відділом ДВС Київського РУЮ м. Одеси, підстава накладання арешту: постанова АА № 436316 від 11.10.2004 рік, Перший відділ ДВС Київського РУЮ м. Одеси, реєстраційний номер обтяження № 1381781 від 15.10.2004 року, у зв`язку з чим їй було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо звільнення з-під арешту спадкового майна.

29 липня 2019 року, як вказує позивач, Одеським державним нотаріальним архівом була видана належним чином завірена копія постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.10.2004 року, відповідно до якої державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3826, виданого Київським районним судом м. Одеси 11.10.2000 року про стягнення 1993 грн. боргу зі ОСОБА_4 на користь КП «Одесаобленерго» було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_4 , а саме: на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1

10.09.2019 року, як стверджує позивач, вона звернулася до Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області з заявою про зняття арешту з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Однак, 13.09.2019 року вона отримала письмову відповідь Першого Київського відділу ДВС, якою їй було повідомлено про те, що у зв`язку із закінченням строків зберігання виконавчі провадження за 2004 рік знищені у встановленому законодавством порядку, тому надати інформацію про виконавче провадження, в рамках якого було винесено постанову АА № 436316 від 11.10.2004 року, якою накладено арешт на 1/3 частину квартири « АДРЕСА_1 , та зняти відповідний арешт являється неможливим.

З урахуванням викладеного, у зв`язку з тим, що з накладенням арешту позивач не має змоги оформити належним чином свої спадкові права, ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідним позовом про зняття арешту з майна.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 23.09.2019року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесаобленерго», третя особа - Перший Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту з майна. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні

21.10.2019 року від представника відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки такого підприємства як КП «Одесаобленерго» в період 2000-2006р.р. взагалі не існувало, а враховуючи відсутність ідентифікаційного коду особи в інтересах якої накладено арешт, встановити таку не вбачається можливим.

Таким чином, представник відповідача вважає, що АТ «Одесаобленерго» є неналежним відповідачем, а саме, не є особою в інтересах якої накладено арешт, а тому у позивача відсутні правові підстави для пред`явлення позову до АТ «Одесаобленерго».

30.10.2019 року від представника позивача до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначив, що АТ «Одесаобленерго» як правонаступник ВАТ «Одесаобленерго» Одеські теплові мережі є належним відповідачем по даній справі, а тому є всі правові підстави для задоволення позову.

У судовому засіданні 14.11.2019 року позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 14.11.2019 року представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні 14.11.2019 року представник третьої особи пояснив суду, що оскільки відповідне виконавче провадження знищено, державний виконавець позбавлений можливості зняти арешт.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача та представника третьої особи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, позивач - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 1975 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

16.02.1996 року на Одеській універсальній товарній біржі GIP між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені та імені неповнолітньої ОСОБА_6 було укладено договір № 96/0168 купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого, ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені та імені неповнолітньої ОСОБА_6 купили квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 63,0 кв.м. (а.с. 9-10).

Договір був зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі GIP в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за №96/0168 від 16 лютого 1996 року, а також зареєстрований 12.03.1996 року в КП «ОМБТІ та РОН» під № 414 стр.82 кн. 23к. (а.с. 10 на звороті).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14.07.2011року, яке набрало заочної сили 25.07.2011року, вищевказаний договір купівлі-продажу квартири було визнано дійсним (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 24 жовтня 2017року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 655 від 24 жовтня 2017 року (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_4 залишилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим, ОСОБА_1 звернулася до Приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Іванової Альвіни Йосипівни з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Однак, листом від 03.09.2019 року за № 358/02-14 приватний нотаріус Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Іванова Альвіна Йосипівна повідомила ОСОБА_1 про те, що під час перевірки відсутності/наявності заборон (арештів) на майно належне спадкодавцеві, за даними, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, було виявлено наявність арешту на нерухоме майно - на 1/3 (одну третю) частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 , належну ОСОБА_4 , накладеного Першим відділом ДВС Київського РУЮ м. Одеси, підстава накладання арешту: постанова серії АА№436316, Перший відділ ДВС Київського РУЮ м.Одеси, реєстраційний номеробтяження № 1381781 від 15.10.2004 року.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.09.2000 року, яке набрало законної сили 01.10.2000 року, у справі № 2-3826/2000 рік за позовом Прокурора Київського району міста Одеси в інтересах ВАТ «Одесаобленерго» Одеські теплові мережі до ОСОБА_4 про стягнення 1 993,00 грн., було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ВАТ «Одесаобленерго» Одеські теплові мережі 1 993,00 грн. у рахунок відшкодування шкоди, та стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави держмито у розмірі 51 грн. (а.с. 14).

Постановою державного виконавця відділу ДВС Київського районного управління юстиції Павленко О.М. серія АА №436316 від 11.10.2004року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження при примусовому виконанні виконавчого листа №2-3826, виданого 31.10.2000року Київським райсудом про стягнення 1993 грн. боргу з ОСОБА_4 на користь КП «Одесаобленерго» було накладено арешт на все майно та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить ОСОБА_4 , а саме: на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 16).

З метою зняття арешту з зазначеної квартири, позивач звернулась до Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса ГТУЮ в Одеській області.

Однак, згідно відповіді Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса ГТУЮ в Одеській області від 13.09.2019 року за №15/21723, в ході здійсненної перевірки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що на 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_4 , постановою АА № 436316 від 11.10.2004 року винесена Першим відділом ДВС Київського РУЮ м. Одеси накладено арешт.Відповідно до п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством.У зв`язку із закінченням строків зберігання, виконавчі провадження за 2004 рік знищені у встановленому законодавством порядку, тому надати більш детальну інформацію про виконавче провадження в рамках якого було винесено постанову АА №436316, 11.10.2004, якою накладено арешт на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , належну на праві власності ОСОБА_4 , та зняти відповідний арешт являється неможливим(а.с. 17).

Згідно відповіді АТ «Одесаобленерго» від 06.08.2019року за №130/03-598, у Південному РЕМ за адресою: АДРЕСА_3 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 . 13.04.2017р. було прийнято Закон України «Про ринок електричної енергії», який набрав чинності (окрім деяких положень) 11.06.2017 р. Згідно із цим Законом з 01.01.2019р. АТ «Одесаобленерго» виконує функції оператора системи розподілу та не є постачальником електричної енергії. В Одеській області за рішенням регулятора, функції постачальника універсальних послуг для побутових споживачів виконує ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (ТОВ «ООЕК»). Слід зауважити, що всі розрахунки за спожиту з початку 2019 року електричну енергію необхідно проводити з новим постачальником електричної енергії, а саме з компанією ТОВ «ООЕК». Станом на 01.01.2019р. за особовим рахунком № НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , по АТ «Одесаобленерго» заборгованість за спожиту електричну енергію відсутня. Інформація щодо заборгованості по виконавчому листу № 2-3826 виданому 31.10.2000р. Київським районним судом м.Одеси у Південному РЕМ АТ «Одесаобленерго» відсутня (а.с. 18).

У зв`язку з тим, що з накладенням вищезазначеного арешту позивач позбавлена права вступити у володіння спадковим майном, яке залишилось після смерті її чоловіка - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що порушує її права як спадкоємця, ОСОБА_1 звернулася до суду із відповідним позовом.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Так, статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено наступне, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

підстави, передбачені пунктом 12 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Крім того, суд зазначає, що у позасудовому порядку арешт зняти не вбачається можливим, оскільки матеріали відповідного виконавчого провадження знищені, що також підтвердив представник Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судовому засіданні 14.11.2019 року, пояснив, що у зв`язку зі знищенням матеріалів відповідного виконавчого провадження державний виконавець позбавлений можливості зняти арешт.

Щодо посилань представника АТ «Одесаобленерго» відносно того, що АТ «Одесаобленерго» не є належним відповідачем у даній справі, оскільки не є правонаступником КП «Одесаобленерго», яке зазначено стягувачем у відповідному виконавчому провадженні, якого в період 2000-2006р.р. взагалі не існувало, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.09.2000 року, яке набрало законної сили 01.10.2000 року, було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ВАТ «Одесаобленерго» Одеські теплові мережі 1 993,00 грн. у рахунок відшкодування шкоди.

Стягувачем у виконавчому провадженні, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого на виконання вищезазначеного рішення суду, було зазначено КП «Одесаобленерго».

Разом з тим, зі статуту Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» вбачається, що Відкрите акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» перетворене з Державної акціонерної Енергопостачальної компанії «Одесаобленерго», яка була заснована у процесі корпоратизації на базі Виробничого Енергетичного об`єднання «Одесаенерго», відповідно до Указу Президента України № 282/95 «Про структурну перебудову в електроенергетичному комплексі України» від 04.04.95р.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що у постанові державного виконавця відділу ДВС Київського районного управління юстиції Павленко О.М. серія АА №436316 від 11.10.2004року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження при примусовому виконанні виконавчого листа №2-3826, виданого 31.10.2000року Київським райсудом про стягнення 1993 грн. боргу з ОСОБА_4 на користь КП «Одесаобленерго» було допущено помилку у найменуванні стягувача - КП «Одесаобленерго» замість вірного ВАТ «Одесаобленерго».

Також, суд приймає до уваги і те, що згідно відповіді АТ «Одесаобленерго» станом на 01.01.2019р. за особовим рахунком № НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , по АТ «Одесаобленерго» заборгованість за спожиту електричну енергію відсутня.

Викладене вище дозволяє суду дійти висновку, що наявність арешту на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , перешкоджає позивачу реалізувати своє право вступити у володіння спадковим майном, яке залишилось після смерті її чоловіка - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 за № 5, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження).

Таким чином, суд зазначає, що за позовними вимогами ОСОБА_1 про зняття арешту з майна,Акціонерне товариство «Одесаобленерго» є належним відповідачем.

Підсумовуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 про зняття арешту з майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судового збору, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача.

Керуючись ст.ст. 141, 258-260, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесаобленерго», третя особа - Перший Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , належної за життя ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений постановою серії АА № 436316 від 11.10.2004 Першого відділу Державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції м. Одеси про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складено 18.11.2019 року.

Суддя Петренко В. С.