Справа № 504/2189/19
Провадження № 2/504/1768/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2019 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

секретаря - Мельниковій В.М.,

за участі адвоката - Бабкова В.Д., -

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в залі суду № 4, смт. Доброслав, позовну заяву ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 до Новомиколаївської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року заявник звернувся до суду із позовом до відповідача яким просив суд в порядку спадкування за законом визнати за ним право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, що полягає у завершенні виготовлення технічної документації та оформлення права власності на земельну ділянку площею 1 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Лиманський (Комінтернівський) район , Новомиколаївська сільська рада, цільове призначення «для ведення особистого селянського господарства», що за життя належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав, і просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник Новомиколаївської сільської ради Лиманського району Одеської області подав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги визнав повністю.

Рішення відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України ухвалюється у підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини:

За життя ОСОБА_2 , рішенням від 05.12.2001 року № 188-ХХІІІІ, ХХІ сесії Новомиколаївської сільської ради Комінтернівського району Одеської області передано працівникам соціальної сфери земельні ділянки по 1 га землі кожному із земель запасу Новомиколаївської сільської ради в постійне користування, в тому числі ОСОБА_2

Розпорядженням Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області від 23.12.2005 року № 1545 надано дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок у власність громадянам України ОСОБА_3 та іншим, згідно додатку, для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 53,0 га ріллі, із земель, якіне надані у власність або у користування та перебувають у запасі Новомиколаївської сільської ради, в тому числі серед інших і ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя ОСОБА_2 не встигла завершити процедуру оформлення своїх прав на відведену їй вищевказану земельну ділянку.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яку прийняв син спадкодавеці - ОСОБА_1 .

Матеріалами справи доведено, що спадкоємець не має можливості, окрім як у судовий спосіб, оформити своє право на спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 , зокрема, права на спірну земельну ділянку.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд дійшов до наступного висновку:

Згідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичних осіб, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до статті 1218 цього ж Кодексу, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до пункту "г" ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав на земельні ділянки здійснюється, в тому числі шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України.

Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців в порядку спадкування, за винятком випадків, на які поширюється дія п. 1 Розділу "Перехідні положення Земельного кодексу України".

Разом із тим, відповідно до п. 1 Розділу "Перехідні положення Земельного кодексу України" рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняття органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органом місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Зазначений порядок встановлений законодавцем в разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК України).

Якщо спадкоємець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування про завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця.

Померла ОСОБА_2 розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, проте не завершила її та не отримала правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Право на завершення процедури приватизації та отримання даної земельної ділянки у власність, яке належало померлій на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті.

Це право в порядку спадкування на загальних підставах перейшло до позивача як спадкоємця померлої матері.

При таких обставинах суд знаходить повністю обгрунтованими позовні вимоги, в зв`язку з чим позов слід задовольнити.

З цих же правових підстав суд приймає визнання відповідачем позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1217, 1218, 1219, 1220, ч.3 ст.1268, 1270, ч. 1 ст. 1297 ЦК України, ч. 2 ст. 116 Земельного Кодексу України, ст. ст. 196-200, 258-260, 353 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, що полягає у завершенні виготовлення технічної документації та оформленні права власності на земельну ділянку площею 1 (один) га, яка розташована за адресою: Одеська область, Лиманський (Комінтернівський) район , Новомиколаївська сільська рада, цільове призначення «для ведення особистого селянського господарства», що за життя належала (відведена) ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя В.К. Барвенко