Справа № 565/1677/19
Провадження № 2/565/544/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

14 листопада 2019 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді Мануляка Ю.В.,

з участю:

секретаря c/з Данилко Л.П., Нафєєвої Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кузнецовського міського суду Рівненської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 07.07.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 107, та стягнення аліментів із ОСОБА_2 у її користь на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Позов обґрунтовується тим, що з 07.07.2012 року сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу в сторін народилися ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проживають із позивачкою у помешканні її матері. Останніх декілька місяців позивач та відповідач проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Позивач змушена самостійно утримувати дітей. Відповідач не приймає участі у догляді за дітьми. Сини відвідують навчальні заклади і на харчування та канцтовари для дітей потрібні кошти. Позивач працює лаборантом ДЗСМСЧ № 3 де і отримує дохід. Окрім того, з позивачем проживає також її літня мати, яка також потребує її допомоги. Позивач втратила довіру до відповідача, сім`я існує лише формально, примирення є неможливим.

Позивачка у судове засідання не з`явилася. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності та про повне підтримання заявлених позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_7 , який належним чином повідомлений про час, місце та дату проведення розгляду справи у судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив та відзиву на позов не подав. Судом, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи у їх сукупності, прийшов до наступних висновків.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 07.07.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, встановлено, що 07.07.2012 року сторони зареєстрували шлюб.

Копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 02.07.2013 року та серії НОМЕР_3 від 28.08.2015 року підтверджується, що батьками неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони.

Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України).

Встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання та продовження шлюбних відносин, оскільки втрачено взаєморозуміння та повагу, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливе і це буде суперечити інтересам та волі позивача, а також інтересам їх неповнолітніх дітей. При зазначених обставинах суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася і шлюб існує формально.

Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів, то згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм міжнародних актів та СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку.

Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На ті ж самі обставини посилається Пленум Верховного Суду України в абзаці третьому п. 17 своєї постанови від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".

Визначальним в даному спорі про стягнення аліментів є наявність підстав для задоволення таких вимог та обґрунтування розміру аліментів достатнього для забезпечення гідного духовного та фізичного розвитку дитини.

Необхідність стягнення із ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) є повністю доведеною та відповідає потребам щодо належного утримання дітей в сьогоднішніх життєвих обставинах.

Аліменти на утримання дітей слід присудити в користь позивача у частці від заробітку (доходу).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За встановлених судом обставин, позов слід задоволити.

Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь держави, щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, а відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивача, щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст. 12, 13,81,141, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 07.07.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 107.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача « ОСОБА_8 » залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 17.09.2019 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення суми аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 до Державного бюджету України 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Кузнецовським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача, поданою до Кузнецовського міського суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, шляхом подачі апеляційної скарги через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт серія НОМЕР_5 , житель: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель: АДРЕСА_2

С у д д я ОСОБА_9 ОСОБА_10