Провадження № 22-ц/802/1026/19 Категорія: 26 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Бовчалюк З.А., Осіпука В.В.,

з участю секретаря Лимаря Р.С.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" Костенко Ігоря Івановича, публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк", приватного підприємства «Технобуд», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» про визнання поруки припиненою за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 серпня 2019 року

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 12 лютого 2007 року між ПАТ «Західінкомбанк» та ПП «Технобуд» було укладено кредитний договір № 1202/07-189, за умовами якого банк надає позичальнику кредит у вигляді відкритої кредитної лінії у розмірі 450 000 грн. із сплатою 18 % річних на строк до 12 лютого 2014 року. 16 лютого 2007 року між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ та ПП «Технобуд» і ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 1602/07-189-2. Додатковим договором від 24 жовтня 2008 року до кредитного договору № 1202/07-189 було змінено відсоткову ставку. Зокрема, змінено фіксовану відсоткову ставку з 18 % на 23 %. Крім того, даним договором додано до кредитного договору новий пункт 3.2.3, що у разі порушення термінів сплати процентів, невиконання графіку погашення кредитної заборгованості та інше, порушення позичальником та/або поручителем умови договору застави та/або іпотеки щодо страхування предмету застави та/або іпотеки процентна ставка за користування кредитними коштами збільшується на 5 % річних. Про дану додаткову угоду їй, як поручителю, стало відомо тільки під час розгляду справи про перегляд заочного рішення суду в жовтні - грудні 2017 року. Безпосередньо у додатковому договорі п. 3.2.16 вказано «порушення позичальником та/або поручителем» умов договору, є підставою збільшення відповідальності на 5 % річних. Вказує, що її ніхто не повідомляв про такі зміни у кредитному договорі, згідно з якими її відповідальність як поручителя істотно збільшується. Крім того, даний пункт було додано до кредитного договору як новий пункт і вона не мала змоги передбачити, що у кредитний договір можуть вноситися інші пункти без її згоди і повідомлення її як поручителя. Оскільки у кредитний договір вносилися нові пункти щодо збільшення відповідальності поручителя, то відповідно до вимог закону, її повинні були повідомити про такі зміни у кредитному договорі, так як таких умов у кредитному договорі на час підписання нею договору поруки не було. Таким чином, зазначає, що зміна умов кредитного договору без її згоди є порушенням її прав як поручителя, оскільки без її відома банк збільшив її відповідальність, як збільшенням процентної ставки, так і внесенням нової умови про збільшення процентної ставки.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд визнати припиненим договір поруки № 1602/07-189-2, укладений 16 лютого 2007 року між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ, ПП «Технобуд» і ОСОБА_1 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 серпня 2019 року ухвалено в задоволенні позову ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" Костенко Ігоря Івановича, публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк", приватного підприємства «Технобуд», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» про визнання поруки припиненою відмовити.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати це рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ТзОВ «Фінансова Компанія «Профкапітал» Бут Н.А. зазначає, що підстав для застосування положень ч.4 ст. 559 ЦК України немає, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення позивача, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 лютого 2007 року між ПАТ «Західінкомбанк» та ПП «Технобуд» було укладено кредитний договір №1202/07-189, за умовами якого банк надає позичальнику кредит у вигляді відкритої кредитної лінії у розмірі 450 000 грн. із сплатою 18% річних на строк до 12 лютого 2014 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 16 лютого 2007 року між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ та ПП «Технобуд» і ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 1602/07-189-2.

Згідно з п. 2.2 якого поручитель приймає на себе зобов`язання при невиконанні позичальником зобов`язань перед кредитором погасити нараховані за користування кредитними коштами відсотки в розмірі, передбаченому в кредитному договорі та додатковими до нього договорами. У пункті 5.3 даного договору встановлено, що у випадках, не передбачених цим договором, сторони керуються чинним законодавством України.

З змісту додаткового договору від 24 жовтня 2008 року до кредитного договору №1202/07-189 встановлено, що було змінено фіксовану відсоткову ставку з 18 % на 23 % річних.

Даним договором додано до кредитного договору новий пункт 3.2.3, що у разі порушення термінів сплати процентів, невиконання графіку погашення кредитної заборгованості та інше, порушення позичальником та/або поручителем умови договору застави та/або іпотеки щодо страхування предмету застави та/або іпотеки процентна ставка за користування кредитними коштами збільшується на 5 % річних.

Унаслідок невиконання зобов`язань боржником та поручителем за вказаним кредитним договором, ПАТ «Західінкомбанк» звернулось за захистом порушеного права до суду.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2017 року у цивільній справі №2-7356/10-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» заборгованість за кредитним договором №1202/07-189 від 12.02.2007 в розмірі 568789,66грн., та по 910грн. судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Постановою апеляційного суду Волинської області від 20 березня 2018 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2017 року у даній справі у частині стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_2 , як солідарного боржника із позичальником приватним підприємством «Технобуд» на користь публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» заборгованість за кредитним договором № 1202/07-189 від 12 лютого 2007 року у розмірі 568789 грн. 66 коп., а також стягнуто з ОСОБА_1 , як солідарного боржника із позичальником приватним підприємством «Технобуд» на користь публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» заборгованість за кредитним договором № 1202/07-189 від 12 лютого 2007 року у розмірі 568789 грн. 66 коп. У решті рішення суду від 12 грудня 2017 року у цивільній справі №2-7356/10-ц залишено без змін.

13 лютого 2019 року між публічним акціонерним товариством «Західінкомбанк», яке є правонаступником КБ «Західінкомбанк», та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» був укладений договір № 2018-12-29-000001-6 купівлі-продажу майнових прав, згідно з яким, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, публічне акціонерне товариство «Західінкомбанк» передало у власність товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал», а товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» прийняло у власність майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають: право вимоги до боржників, які виникли за укладеними договорами, в тому числі, за договором поруки № 1602/07-189-2, укладеним 16 лютого 2007 року між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ, ПП «Технобуд» і ОСОБА_1 .

Відповідно до частин першої, четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, задоволені вимоги кредитора до поручителя, підстав для застосування положень статті 559 ЦК України немає.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року у справі № 6-1199цс16.

За таких обставин суд першої інстанції, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Висновок суду першої інстанції, про відмову в задоволенні позову про визнання поруки припиненою за наявності рішень судів про стягнення боргу з поручителя є правильним.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір поруки повинен бути припиненим внаслідок збільшення банком процентної ставки не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Судовими рішеннями від 12 грудня 2017 року та 20 березня 2018 року, які набрали законної сили дано правову оцінку збільшення банком процентної ставки за кредитним договором, поруки ОСОБА_1 та констатовано про наявність підстав для її солідарної відповідальності за кредитними зобов`язаннями, які виникли станом на 15 листопада 2017 року.

Відтак, покликання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі фактично зводяться до оспорювання в даній справі встановлених судом фактів і правовідносин при розгляді іншої справи, рішення в якій набрало законної сили.

Докази та обставини, на які посилається представник позивача в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 серпня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді