Ухвала

06 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 201/8087/16-ц

провадження № 61-16694св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , який діє як законний представник ОСОБА_2 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представники відповідача: Данильченко Олена Олександрівна, Лопатнікова Аліна Вадимівна ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2017 року у складі колегії суддів: Петешенкової М. Ю., Деркач Н. М., Макарова М. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ «ПриватБанк») про захист прав споживачів і стягнення грошових коштів.

Позовна заява мотивована тим, що ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі договору видало його неповнолітньому сину ОСОБА_2 платіжну картку «Карта Юніор», платіжної системи «Віза» і пін-код до неї. Вказував, що ця картка постійно перебувала у ОСОБА_2 , нікому не передавалася, будь-які відомості щодо пін-коду, CVV2-коду третім особами він не повідомляв.

Разом з тим, 16 березня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» було здійснено списання коштів з вищевказаної картки у розмірі 220,00 грн, про що його син ОСОБА_2 дізнався з смс-повідомлення. Оскільки ОСОБА_2 доручення на списання цих коштів нікому не давав, ця операція була проведена без його участі і згоди, він повідомив про це банк і заблокував банківську картку.

Він також звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з вимогою повернути вказані кошти, але отримав відмову.

Вважав, що ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі статті 1073 ЦК України повинно повернути йому безпідставно списані кошти у розмірі 220,00 грн та згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» сплатити пеню у розмірі 174,46 грн за період з 16 березня 2014 року до 16 травня 2016 року.

На підставі вказаногоОСОБА_1 , з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 09 червня 2016 року, просив суд стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 394,46 грн.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2017 року у складі судді Антонюка О. А. у задоволенні позову ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , відхилено. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2017 року залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що переказ коштів 16 березня 2014 року був здійснений з використанням платіжної інтернет-системи Liqpay, транзакції по авторизації і дебітуванню картки, виданої ОСОБА_2 , здійснювалися за номером мобільного телефону, з ручним введенням реквізитів картки (номер картки, термін її дії, CVV2-код). Вказане свідчить, що зазначена операція була здійснена без втручання співробітників ПАТ КБ «ПриватБанк. Оскільки вини відповідача у списанні коштів немає, то відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 .

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 жовтня 2017 року справу було призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справу передано Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Верховного Суду.

Відповідно до розпорядження в.о. керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 07 червня 2019 року № 634/0/226-19 та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві.

Перед початком розгляду справи по суті суддя Осіян О. М. заявив про самовідвід з тих підстав, що він брав участь у вирішенні цієї справи в суді апеляційної інстанції, тому повторна його участь у справі є недопустимою.

Відповідно до частини третьої статті 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, заяву про самовідвід судді Осіяна О. М. необхідно задовольнити, а справу передати для повторного автоматизованого перерозподілу.

Керуючись статтями 37, 40, 402ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заявлений суддею Осіяном Олексієм Миколайовичем самовідвід задовольнити.

Справу передати на автоматизований перерозподіл.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович