Провадження № 2/234/701/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Заборського В.О., за участю секретаря судового засідання Сторчай А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу, в порядку загального позовного провадження, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу - автомобілю марки ТОYОТА САМRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 від 16.08.2017 року, який здійснено в Територіальному сервісному центрі 1443 РСЦ МВС в Донецькій області.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що з 28.07.1989 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 11.01.2013 року ними було придбано автомобіль марки ТОYОТА САМRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , який зареєстрували на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , після тяжкої хвороби, ОСОБА_4 помер. Згодом позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 , діючи на підставі довіреності від ОСОБА_4 , 16.08.2017 року продала автомобіль без її відома.

Позивач вважає, що під час укладення договору купівлі - продажу №1443/2017/586229 транспортного засобу від 16.08.2017 року, між ОСОБА_3 , яка діяла за довіреністю від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , не додержано вимоги ч.3 ст.65 СК України, а саме не отримано письмової згоди позивача на відчуження автомобіля, у зв`язку з чим просить визнати його недійсним.

Учасники справи, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, надали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з огляду на те, що придбаний нею за договором купівлі-продажу №1443/2017/586229 від 16.08.2017 року автомобіль ТОYОТА САМRY не є об`єктом спільної сумісної власності, так як сімейні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було припинено у вересні 2012 року, та з цього часу спільно вони не проживали, спільне господарство не вели. З листопада 2012 року ОСОБА_4 проживав разом з нею однією сім`єю. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася спільна дитина. На придбання автомобіля ТОYОТА САМRY було витрачено і її особисті кошти. Нею здійснювався догляд за ОСОБА_4 , коли той захворів, а після смерті вона організувала його поховання. Зі слів ОСОБА_4 , позивач ОСОБА_1 знала про відчуження автомобіля та була згодна, оскільки вилучені гроші планувалося витратити на його лікування та утримання в медичній установі.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом, між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ) 28.07.1989 року укладено шлюб, про що зроблено відповідний запис Калінінським відділом ЗАГС м. Донецька за №437.

16.08.2017 року, згідно договору купівлі-продажу 1443/2017/586229 транспортного засобу, ОСОБА_4 , від імені якого діяла ОСОБА_3 , на підставі довіреності посвідченої 09.08.2017 року приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу Курильчук Т.О. (реєстр №5658), зобов`язався передати на умовах договору ОСОБА_2 транспортний засіб марки ТОYОТА САМRY, 2005 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за продавцем 11.01.2013 року відділом РЕР з обслуговування м. Макіївка при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, ціна якого за домовленістю сторін складає 248620,00 грн.. Згідно розділу 2 договору передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної сплати вартості майна та оформлюється актом приймання-передачі.

У відповідності до інформації Територіального сервісного центру 1443 РСЦ МВС в Донецькій області від 04.10.2017 року №31/5-1443-1918-31аз, станом на 03.10.2017 року автомобіль марки ТОYОТА САМRY, номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_5 , що належав ОСОБА_4 з 16.08.2017 року зареєстрований на ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу №1443/2017/586229 від 16.08.2017 року.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що Краматорським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області 11.11.2017 року складено відповідний актовий запис №2999.

Судом встановлено, що до смерті ОСОБА_4 шлюб між ним та позивачем ОСОБА_1 розірвано не було.

Під час розгляду справи до суду не надано доказів, які свідчать про надання позивачем ОСОБА_1 згоди на продаж автомобіля.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 Сімейного кодексу України).

Отже, за змістом зазначених норм матеріального права належність подружжю майна, придбаного за час шлюбу за спільні кошти подружжя, на праві спільної сумісної власності законодавством презюмується, якщо інше не встановлено судом при розгляді справи.

Відповідно до ст. 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Тобто, із зазначеного слідує, що у разі, коли одним із подружжя відчужується автомобіль, який є об`єктом спільної сумісної власності, письмова згода другого з подружжя має бути посвідчена нотаріально.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 369 ЦК України правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зазначено, що: «відсутність згоди одного із співвласників - колишнього подружжя - на розпорядження нерухомим майном є підставою визнання правочину, укладеного іншим співвласником щодо розпорядження спільним майном, недійсним. У постановах від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1622цс15, від 27 січня 2016 року у справі №6-1912цс15 та від 30 березня 2016 року у справі № 6-533цс16 Верховний Суд України висловив правову позицію, що укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, та третя особа контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, який укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя. Такі висновки суперечать принципу рівності як майнових прав подружжя, так і рівності прав співвласників, власність яких є спільною сумісною, без визначення часток. […] З огляду на те, що принцип верховенства права передбачає наявність правової визначеності, зокрема і при вирішенні питання щодо необхідності відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних відносинах, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1622цс15, від 27 січня 2016 року у справі №6-1912цс15 та від 30 березня 2016 року у справі № 6-533цс16, і вважає, що відсутність нотаріально посвідченої згоди іншого зі співвласників (другого з подружжя) на укладення договору іпотеки позбавляє співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень на укладення договору про розпорядження спільним майном. Укладення такого договору свідчить про порушення його форми і відповідно до частини четвертої статті 369, статті 215 ЦК України надає іншому зі співвласників (другому з подружжя) право оскаржити договір з підстав його недійсності. При цьому закон не пов`язує наявність чи відсутність згоди усіх співвласників на укладення договору ні з добросовісністю того з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, ні третьої особи контрагента за таким договором і не ставить питання оскарження договору в залежність від добросовісності сторін договору».

Автомобіль марки ТОYОТА САМRY, номерний знак НОМЕР_1 , придбано 11.01.2013 року під час шлюбу, тому спільна сумісна власність презюмується та встановивши, що оспорюваний договір купівлі-продажу автомобіля укладено ОСОБА_4 без згоди іншого подружжя - ОСОБА_1 , суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання договору недійсним підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідачів на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судових збір по 352,40 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 137, 141, 264, 265, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , проживає: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 , проживає: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (проживає: АДРЕСА_3 ) про визнання правочину недійсним - задовольнити у повному обсязі.

Визнати договір купівлі-продажу №1443/2017/586229 транспортного засобу від 16.08.2017 року - автомобілю марки ТОYОТА САМRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 - недійсним.

Стягнути із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі по 352,40 грн. з кожної.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повне судове рішення складено 01.11.2019 року.

Суддя В. О. Заборський