Справа № 184/2089/19
Номер провадження 2-о/184/92/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Гукової Р.М.,

за участю секретаря судового засідання - Поліщук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа: Виконавчий комітет Покровської міської ради Дніпропетровської області (53300, Дніпропетровська область, м. Покров, вул. Центральна, 48) про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом з її померлою матір`ю ОСОБА_2 за адресою по АДРЕСА_2 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в 1973 році вона, її мати та сестра відповідно до ордеру виконкому заселились в квартиру АДРЕСА_3 . Згодом, у зв`язку з одруженням заявник та її сестра знялись з реєстрації у квартирі та стали проживати окремо від матері. В подальшому мати заявника одружилась із ОСОБА_3 та після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ». 03.04.1996 року ОСОБА_2 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 шляхом приватизації квартири АДРЕСА_3 , стали її співвласниками. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, після його смерті відкрилася спадщина на Ѕ частину квартири АДРЕСА_3 , яку, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, прийняла мати заявниці - ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_3 , заявниця переїхала до своєї хворої матері та проживала з нею разом, оскільки за станом здоров`я остання була прикута до ліжка та не могла самостійно впоратися з повсякденними проблемами та домогосподарством самотужки. ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 померла. 12.12.2018 року заявниця звернулася до Покровської міської нотаріальної контори у Дніпропетровській області щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті матері. Однак постановою від 12.12.2018 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилася після смерті її матері, посилаючись на те, що заявник не надала доказів сумісного проживання з померлою однією сім`єю, а також на те, що нею пропущений строк для прийняття спадщини, що і стало підставою для звернення із відповідною заявою до суду.

В ході розгляду справи в судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Разом з тим, 21.10.2019р. надала заяву про розглядь справи за її відсутності.

Повноважний представник заінтересованої особи Покровської міської державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесені рішення покладається на розсуд суду.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_7 є рідною матір`ю заявниці ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.9).

13 квітня 1971р. відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 розірвано. Прізвище матері заявниці після розірвання шлюбу змінено на « ОСОБА_10 » (а.с.12).

26.11.1982р. між ОСОБА_11 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, про що відділом ЗАГСу Орджонікідзевського виконкому зроблено актовий запис №426. Прізвище при реєстрації шлюбу дружині змінено на « ОСОБА_5 »

Наведене підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.13).

14 травня 1983р. заявниця ОСОБА_8 одружилася з ОСОБА_12 та змінила прізвище на « ОСОБА_13 », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 (а.с.10).

Як вбачається із свідоцтва про право власності на житло від 30 квітня 1996р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_3 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 помер, заповіт на випадок своєї смерті він не залишив.

Після його смерті відкрилася спадщина на Ѕ частину квартири АДРЕСА_3 , яку відповідно до ч.3 ст. ст.1268 ЦК України, прийняла мати заявниці - ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла, заповіт на випадок своєї смерті вона не залишила.

Після її смерті відкрилася спадщина на всю квартиру АДРЕСА_3 .

12.12.2018 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Покровської міської нотаріальної контори у Дніпропетровській області Бойко Л.П. щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті її матері. Однак постановою від 12.12.2018 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилася після смерті її матері, оскільки заявником пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини та відсутні документи, які б підтверджували факт прийняття спадщини.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, згідно наданих заявником пояснень, вона з померлою матір`ю після смерті вітчима тобто з 2015 року і по день смерті проживали однією сім`єю, оскільки остання була прикута до ліжка, а тому впоратись з повсякденним домогосподарством їй було важко. Заявник піклувалася про свою матір та вела з нею спільне господарство.

Окрім цього, факт проживання заявника з його померлою матір`ю однією сім`єю на час її смерті знайшов своє підтвердження під час допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 надала суду показання, що вона підтверджує той факт, що заявниця ОСОБА_1 постійно проживала разом зі своєю матір`ю однією сім`єю з 2015р. і по день її смерті, доглядала за нею та піклувалася. Проживали вони в квартирі АДРЕСА_3 .

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні дала показання, згідно яких заявниця ОСОБА_1 після смерті вітчима проживала разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 за адресою по АДРЕСА_2 до дня її смерті.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не подав заяву про відмову від спадщини.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про суд практику у справах про спадкування» - якщо постійне проживання особи спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документа у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 заяви до нотаріальної контори про відмову від спадщини не подавала.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, у суду не виникає сумнівів відносно того, що заявник ОСОБА_1 дійсно на момент смерті своєї матері ОСОБА_2 проживала разом з нею, а отже заява останньої підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12-13, 76-81, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Покровської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_4 , однією сім`єю зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою по АДРЕСА_2 в період часу з 25.05.2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 включно, тобто по день смерті матері та відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текс рішення складено 06.11.2019 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Р. М. Гукова