Провадження №2/447/56/19
Справа №447/2725/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

24.07.2019 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого -судді Бачуна О. І.

при секретарі Тремба І.Ю.

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Семенини В.М.

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Станківецької сільської ради Миколаївського району Львівської області, ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Станківецької сільської ради Миколаївського району Львівської області від 27.11.2001року « Про оформлення права власності на житловий будинок в с.Станківці » , визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом та в порядку визнання права на частку у спільному сумісному майні та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Станківецької сільської ради Миколаївського району Львівської області, третьої особи Державного нотаріуса Новороздільської державної нотаріальної контори Шолок О.Я. про визнання права власності -

в с т а н о в и в:

13.12.2017року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися в суд з позовом до Станківецької сільської ради Миколаївського району Львівської області, ОСОБА_3 , в якому просили суд ухвалити рішення, яким: за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнати право власності по 1/2 ідеальної частки індивідуального житлового будинку, разом з господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_2 , в порядку визнання за ними права власності на належні їм частку в спільному сумісному майні колишнього колгоспного двору та в порядку спадкування по смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05.03.2018року позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали до суду додаткову позовну заяву в порядку ст.49 ЦПК України, в якій просять визнати за ними по 4/9 ідеальної частини індивідуального житлового будинку, разом з господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_2 , в порядку визнання за ними права власності на належні їм частки в спільному сумісному майні колишнього колгоспного двору та в порядку спадкування по смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04.04.2018року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали додаткову позовну заяву в порядку ст.49 ЦПК України, в якій просять визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Станківецької сільської ради Миколаївського району Львівської області, б/н, від 27.11.2001 року «Про оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 ОСОБА_8 » та визнати за ними по 4/9 ідеальної частини індивідуального житлового будинку, разом з господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_2 , в порядку визнання за ними права власності на належні їм частки в спільному сумісному майні колишнього колгоспного двору та в порядку спадкування по смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що в АДРЕСА_2 , розташоване будинковолодіння, яке станом на 17.10.2015 рахувалося за ОСОБА_8 . ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_8 був чоловіком ОСОБА_4 та батьком ОСОБА_5 . Дане господарство було колгоспним двором. В ньому проживали та були зареєстровані станом на 15 квітня 1991 року такі члени двору: ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 -донька.

Рішенням Виконавчого комітету Станківецької сільської ради Миколаївського району. Львівської області від 27.11.2001 року було вирішено оформити право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 ОСОБА_8 .

21 червня 2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 одержали в Новороздільській ДНК свідоцтва про право на спадщину земельних ділянок, наданих ОСОБА_8 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,9650 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та площею 0,6468 га, кадастровий номер НОМЕР_2 по 1/3 частині

ОСОБА_8 , за час до своєї смерті, не встиг оформити право власності на цей житловий будинок, а тому позивачі змушені в даний час звернутися із цим позовом до суду.

Позивачі за первісним позовом просять визнати незаконним та скасувати рішенням Виконавчого комітету Станківецької сільської ради Миколаївського району Львівської області від 27.11.2001 року, « Про оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 ОСОБА_8 », оскільки вказане рішення порушує права позивачів, постановлено незаконно, без відома та участі усіх членів сімї та з`ясування їхньої думки.

06.02.2018року ОСОБА_3 звернулася в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Станківецької сільської ради в якому просить визнати за нею - право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 ідеальну частину індивідуального житлового будинку разом з господарськими спорудами та земельну ділянку, що розташовані в АДРЕСА_2 , в порядку спадкування після смерті батька - ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на збудовані нею за власні кошти: сарай 2007р., позначений під літерою "В", вартістю: 84257.00грн.;- сарай, позначений під літерою "Г", вартістю: - 50 790.00 грн.; - навіс позначений під літерою "Е", вартістю: -25204.00 грн.; - гараж 1999р., позначений під літерою "Б", вартістю: - 60 798.00 грн.; - літня кухня 2013 року, позначена під літерою "Д", вартістю: - 165 170.00 грн.; - дворові споруди "1,2" вартістю: -16611.00 грн., які зазначені в технічному паспорті від 23.02.2017року та розташовані в АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона являється донькою ОСОБА_8 , за яким рахувалося будинковолодіння в АДРЕСА_2 . Вона проживала в спірному будинковолодінні з 1967р. і проживає там на даний момент. 11.08.2016року Новороздільською державною нотаріальною конторою видано ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельних ділянок площею 0,9650га. та 0,6468га після смерті ОСОБА_8 , розташованої в с.Станківці, а 23.01.2018року постановою державного нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_2 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на такий будинок. Оскільки, ОСОБА_3 звернулася 25.03.2016року в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 , являється одним із спадкоємців його майна і претендує на належну їй частку , тому звернулася в суд за захистом свої прав.

13.12.2017року ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області відкрито провадження по справі.

27.04.2018року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали відзив на зустрічну позовну заяву, в якому частково визнали позовні вимоги ОСОБА_3 та не заперечують проти визнання за нею права власності на 1/9 частку житлового будинку в АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 . В решті зустрічних позовних вимог просять відмовити за безпідставністю.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 26.06.2018року закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивачів за первісним позовом ОСОБА_1 заявлені додаткові позовні вимоги від 04.04.2019року підтримав повністю, надавши суду пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві. Просив позов задоволити. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 не визнав.

Представник Станківецької сільської ради в судовому засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, щодо розгляду справи покладається на думку суду

Державний нотаріус Новороздільської державної нотаріальної контори Шолок О.Я. в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідач за первісним позовом ( позивач за зустрічним позовом ) ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не визнала, вважає що такі заявлені безпідставно, необґрунтовано, а тому у їх задоволенні слід відмовити. Заявлені нею позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом Семенина В.М. проти задоволення первісного позову заперечив. Ствердив, що ОСОБА_3 визнає право власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1/3 частині в спірному житловому будинку. Додатково пояснив, що позивачі за первісним позовом намагаються захопити збудоване ОСОБА_3 майно, на яке вона просить визнати право власності.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_2 від народження, місце проживання вона не змінювала. ЇЇ батьки ОСОБА_8 та ОСОБА_4 розпочинали будівництво спірного будинку, а закінчувала будівельні роботи ОСОБА_3 з своїм чоловіком. Вони збудували стайню, стодолу, літню кухню, гараж та навіс. ОСОБА_5 на даний час здійснює будівництво свого окремого будинку в іншому місці. Ствердила, що бачила, як чоловік ОСОБА_3 , наймав майстрів для будівельних робіт.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив, що він являється сусідом сторін по справі. ОСОБА_3 проживала спочатку у спірному будинку разом із мамою, батьком, і сестро., а зараз проживає з чоловіком і дитиною. Чоловік ОСОБА_3 будував гараж, навіс, стайню, хату, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не займалися будівництвом. Майстри які проводили будівельні роботи казали, що їм платить за роботу ОСОБА_3.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив, що перебуває в родинних стосунках з сторонами. ОСОБА_3 проживає в с.Станківці, з 1967року по даний час. Спочатку вона проживала з батьками і сестрою, а потім вийшла заміж. Усіма будівельними роботами займається чоловік ОСОБА_3 . ОСОБА_19 був головою Станківецької сільської ради з 1992 по 2007р. На місці даного нового будинку була стара хата , яку розібрали, і збудували нову. Головою господарства був покійний ОСОБА_8 Ствердив, що він підписував рішення Станківецької сільської ради від 27.11.2001року про оформлення права власності на спірний будинок за ОСОБА_8 . Сторони по справі знали про вказане рішення і жодних претензій не заявляли.

Судом встановлено:

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В селі Станківці, по АДРЕСА_2 , розташоване будинковолодіння, яке згідно Витягу з погосподарської книги села Станківці, Миколаївського району, Львівської області від 30.11.2017 за № 997, станом на 17.10.2015 рахувалося за ОСОБА_8 .

Згідно Витягу з погосподарської книги села Станківці, Миколаївського району, Львівської області, станом на 15 квітня 1991 року, це будинковолодіння - в с .Станківці, Миколаївського району Львівської області було колгоспним двором. В ньому проживали та були зареєстровані станом на 15 квітня 1991 року такі члени двору: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - голова двору; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - дружина голови двору; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 -донька.

Рішенням Виконавчого комітету Станківецької сільської ради Миколаївського району. Львівської області від 27.11.2001 року було вирішено: Оформити право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 ОСОБА_8 ; Доручити Стрийському МБТІ провести реєстрацію права власності на житловий будинок згідно цього рішення та видати Свідоцтво про право власності на ОСОБА_8 .

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 в частині визнання незаконним та скасування вищевказаного рішення сільської ради б/н від 27.11.2001року задоволенню не підлягає з наступних підстав.

21.06.2019року адвокат Семенина В.М. подав до суду заяву про застосування судом строку позовної давності до позовної вимоги в частині визнання недійсним та скасування рішення сільської ради від 27.11.2001року.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред`явлення яких, встановлений законодавством , що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З долучених до позовної заяви доказів встановлено, що рішення Станківецької сільської ради б/н « Про оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 ОСОБА_9 » винесено 27.11.2001року, і саме з цієї дати у позивачів виникло право вимоги до відповідача. Про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було відомо про існування вищевказаного рішення ствердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , який на день винесення рішення працював сільським головою с.Станківці і підписував його. Крім цього, суд вважає, що позивачам було відомо про існування оскаржуваного рішення, оскільки вони спільно проживали разом із ОСОБА_8 , спілкувалися з ним, а після його смерті прийняли спадщину, не заявляючи про виключення будинку АДРЕСА_2 із складу спадкового майна. Інших доказів, що свідчили б про те, що перебіг строку позовної давності почався пізніше суду не надано. Тому, суд доходить висновку, що перебіг строку позовної давності слід відраховувати з 27.11.2001.

Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що у задоволенні позовної вимоги в частині визнання незаконним та скасування рішення Станківецької сільської ради б/н від 27.11.2001, слід відмовити, оскільки відповідач заявив про застосування строку позовної давності, судом встановлено, що строк позовної давності сплив 27.11.2004, а позов пред`явлено лише 04.04.2019, позивач не подав заяви про поновлення строку позовної давності і не надав доказів, що підтверджують поважні причини пропуску строку позовної давності.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в частині визнання на ними права власності по 4/9 ідеальної частки індивідуального житлового будинку разом із господарськими спорудами, що розташовані в АДРЕСА_2 в порядку спадкування по смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку визнання права власності на частку в колгоспному дворі, підлягає до часткового задоволення.

На день смерті ОСОБА_8 17.10.2015року на його спадкове майно претендували, відповідно до ст.1261 ЦК України, діти: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та дружина ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом рівні.

Як вбачається із технічного паспорту від 10.05.2017 на садибний (індивідуальний ) житловий будинок АДРЕСА_2 , із відміткою про самочинно збудоване, числиться гараж - літера «В», сарай - літера «Е», літня кухня - літера «Є».

В судовому засіданні позивачами ОСОБА_8 та ОСОБА_5 не представлено, а судом не здобуто підтверджуючих документів, про те, що об`єкти будинковолодіння: гараж - літера «В», сарай - літера «Е», літня кухня - літера «Є», зазначені в технічному паспорті як самочинне будівництво були збудовані ОСОБА_8 . Навпаки в судовому засіданні з показів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 встановлено, що будівництвом та фінансування будівництва гаража, сараю , літньої кухні займалася ОСОБА_3 та її чоловік. А від так у відповідності до ст.1217ЦК України, об`єкти зазначені в технічному паспорті : гараж - літера «В», сарай - літера «Е», літня кухня - літера «Є» не входять до складу спадщини, а тому, суд вважає, що право власності ОСОБА_8 та ОСОБА_5 слід визнати на індивідуальний житловий будинок та господарські споруди, що розташовані в АДРЕСА_2 , за винятком об`єктів, що зазначенні в технічному паспорті від 10.05.2017року як самочинно збудовані: гараж - літера «В», сарай - літера «Е», літня кухня - літера «Є».

Аналізуючи вимоги вищевказаних статтей ЦК України, суд приходить до висновку про те, що за ОСОБА_8 та ОСОБА_5 необхідно визнати право власності по 1/3 ідеальної частки індивідуального житлового будинку та господарських споруд, що розташовані в АДРЕСА_2 , та позначені в технічному паспорті від 10.05.2017року виданого Стрийським МБТІ, під літерами: А-1 ( житловий будинок, 1989 року побудови), «Б» ( сарай, 1949року побудови), «Д» (убиральню, 1979 року побудови) в порядку спадкування по смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо заявлено зустрічного позову ОСОБА_3 то такий підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до акту обстеження фактичного проживання від 08.05.2018року, складеного сільським головою с.Станківці Шараном Т.П., секретарем сільської ради Скоропад У.М. та депутатами ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , вбачається що ОСОБА_3 була знята з реєстрації за місцем проживання АДРЕСА_2 20.12.1988року, однак 09.06.2017року разом із дочкою ОСОБА_27 зареєстрували за вищевказаною адресою. Про те, фактично ОСОБА_3 , проживала та проживає за адресою АДРЕСА_2 від народження і по даний час. Разом з нею проживає її чоловік та двоє дітей.

Як вбачається із повідомлення державного нотаріуса Шолок О.Я. від 17.04.2018року, ОСОБА_3 є спадкоємцем до 1/3 частки спадкового майна , належного ОСОБА_8 . Окрім неї, спадкоємцями які прийняли спадщину за законом по 1/3 частки є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

15.03.2016року ОСОБА_3 звернулася в Новороздільську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадковим майном зазначено, дві земельні ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва на території Станківецької сільської ради, дві земельні ділянки в АДРЕСА_2 та житловий будинок в АДРЕСА_2 .

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11.08.2016року, ОСОБА_3 успадкувала 1/3 частку земельної ділянки площею 0,9650 га, розташованої за адресою Львівська область , Миколаївський район, Станківецька сільська рада , кадастровий номер НОМЕР_1 .

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11.08.2016року, ОСОБА_3 успадкувала 1/3 частку земельної ділянки площею 0,6468га, розташованої за адресою Львівська область , Миколаївський район, Станківецька сільська рада , кадастровий номер НОМЕР_2 .

Враховуючи той факт, що до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_8 входить земельна ділянка по АДРЕСА_2 , що підтверджується державним актом на право приватної власності серії НОМЕР_4 , тому суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_3 , як спадкоємця першої черги, - право власності на 1/3 частку даної земельної ділянки.

Враховуючи вказане, суд вважає, що за ОСОБА_3 слід визнати право власності на 1/3 ідеальну частину індивідуального житлового будинку, господарських споруд та земельну ділянку, що розташовані в АДРЕСА_2 , та позначені в технічному паспорті від 10.05.2017року виданого Стрийським МБТІ, під літерами: А-1 ( житловий будинок, 1989 року побудови), «Б» ( сарай, 1949року побудови), «Д» (убиральню, 1979 року побудови) в порядку спадкування після смерті батька - ОСОБА_8 ,

Щодо заявленої позовної вимоги ОСОБА_3 про визнання права власності на господарські споруди по АДРЕСА_2 , то судом встановлено наступне.

В судовому засіданні із показів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 вбачається що ОСОБА_3 з часу народження і по даний час проживає в АДРЕСА_2 . Вона разом із чоловіком займалася завершенням та фінансуванням будівельних робіт за вищевказаною адресою. ОСОБА_3 представлено суду ряд квитанцій та накладних на придбання будівельних матеріалів, покупку дверей, вікон та проведення їх монтажу.

Як вбачається із листа Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області №1013-6/2150-18 від 16.05.2018, встановити суб`єкта самочинного будівництва господарських будівель в АДРЕСА_2 встановити неможливо.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

В постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 127/18746/15-ц , вказано, що звернення до суду з позовом з приводу самочинного будівництва має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право (пункт 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)»). Оскільки позивач ОСОБА_3 не зверталась до компетентних державних органів для оформлення свої прав на вказане вище майно та не позбавлена можливості такого звернення в подальшому, тому у задоволенні вимог в частині визнання права власності на самочинно збудовані об`єкти, будинковолодіння по АДРЕСА_2 , слід відмовити.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Згідно ч.2, 3 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які заперечували проти зустрічних позовних вимог - в користь ОСОБА_3 - 1236 гривень сплаченого судового збору, оскільки судом частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 .

При стягнені вказаної суми судового збору , суд виходив з наступних міркувань. ОСОБА_3 просить визнати за нею право власності на збудоване майно загальною вартістю 402830грн., один відсоток від вказаної суми становить 4028грн. Згідно з квитанцією про сплату судового збору нею було сплачено 6500 грн. Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_3 , нею заявлені дві основні вимоги ( інші є похідними), а саме визнати право власності на майно в порядку спадкування, а також про визнання права власності на збудоване нею майно, у задоволені якої було відмовлено.

Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, сплата судового збору в сумі 4028грн. покладається на ОСОБА_3 . Таким чином різниця становить 2472 грн. ( 6500- 4028= 2472).

Частина 1 ст.141 ЦПК України вказує на те, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що з двох позовних вимог задоволено одну, дотримуючись засад пропорційності, суд вважає, що з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід стягнути 1236 грн. ( 2472:2=1236).

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Первіний позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3 ідеальну частку індивідуального житлового будинку та господарських споруд, що розташовані в АДРЕСА_2 та позначені в технічному паспорті від 10.05.2017року виданого Стрийським МБТІ, під літерами: А-1 ( житловий будинок, 1989 року побудови), «Б» ( сарай, 1949року побудови), «Д» (убиральню, 1979 року побудови) в порядку спадкування по смерті чоловіка ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/3 ідеальну частку індивідуального житлового будинку та господарських споруд, що розташовані в АДРЕСА_2 та позначені в технічному паспорті від 10.05.2017року виданого Стрийським МБТІ, під літерами: А-1 ( житловий будинок, 1989 року побудови), «Б» ( сарай, 1949року побудови), «Д» (убиральню, 1979 року побудови) в порядку спадкування по смерті батька ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Зустрічний позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_3 , право власності на 1/3 ідеальну частину індивідуального житлового будинку, господарських споруд та земельну ділянку, що розташовані в АДРЕСА_2 , та позначені в технічному паспорті від 10.05.2017року виданого Стрийським МБТІ, під літерами: А-1 ( житловий будинок, 1989 року побудови), «Б» ( сарай, 1949року побудови), «Д» (убиральню, 1979 року побудови) в порядку спадкування після смерті батька - ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті позову відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - в користь ОСОБА_3 - 1236 ( одну тисячу двісті тридцять шість) гривень сплаченого судового збору

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач за первісним позовом ( відповідач за зустрічним позовом) : ОСОБА_4 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом): ОСОБА_5 , місце проживання АДРЕСА_2

Відповідач: Станківецька сільська рада Миколаївського району Львівської області, розташування: с.Станківці, вул. Ходорівська,10 Миколаївського району Львівської області.

Відповідач за первісним позовом ( позивач за зустрічним позовом) : ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Третя особа: державний нотаріус Новороздільського державної нотаріальної контори Шолок О.Я., місце розташування м. Новий Розділ, пр. Шевченка,16 Львівської області.

Суддя Бачун О. І.