Ухвала

18 липня 2019 року

м. Київ

справа № 733/56/16-ц

провадження № 61-30596св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Ічнянська міська рада Чернігівської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09 березня 2016 року у складі судді Головченко М. М. та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Шитченко Н. В., Бобрової І. О., Мамонової О. Є.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Ічнянської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, встановлення факту, що має юридичне значення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входить право на житловий будинок із надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,15 га, розташовану на території Ічнянської міської ради за вказаною адресою. ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Чернігові помер її батько ОСОБА_6 , а тому вона є спадкоємцем за правом представлення, у зв`язку з чим після смерті баби прийняла спадщину, подавши заяву в Ічнянську районну державну нотаріальну контору. Крім неї спадкоємцями першої черги за законом є діти померлої: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які також подали заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Проте переоформити свої спадкові права вона не може, оскільки у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку, виданих на ім`я спадкодавця. Крім того, у державному акті на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , виданого Ічнянською міськрадою 06 лютого 2004 року не зазначено адреси місця розташування земельної ділянки, а лише вказано, що земельна ділянка розташована на території Ічнянської міської ради.

Посилаючись на викладене, позивач просила встановити факт, що земельна ділянка згідно з державним актом на право приватної власності на землю, виданого на ім`я ОСОБА_5 , розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та 1/3 частини земельної ділянки, належні померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 її бабі ОСОБА_5 .

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09 березня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що для одержання позивачем свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі наявні всі відповідні умови.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2017року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що посилання ОСОБА_1 про ненадання та приховування відповідачами правовстановлюючих документів є безпідставними, оскільки вказана обставина не свідчить про неправильність висновку районного суду та прийняття незаконного рішення. ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутись до суду з позовною вимогою про зобов`язання вчинити певні дії у разі перешкоджання їй у оформленні спадкових прав іншими спадкоємцями, як вона на цьому наголошує.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників

У жовтні 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що судами не досліджено та не надано правову оцінку, зокрема, в контексті положень статті 392 ЦК України, позову відповідачів про усунення ОСОБА_1 від спадкування. Постанова завідуючого Ічнянської районної державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Варзагера С. В. від 16 лютого 2016 року № 150/02-31 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину стала законною підставою звернення з позовом до суду. Бланк державного акта на право приватної власності на землю від 06 лютого 2004 року (НОМЕР_2 ) підлягає суворій звітності і не передбачає такої вимоги, крім вказування місця проживання приватного власника та на якій території (селищної, сільської, міської ради) розташована земельна ділянка. Всі відомості в акті 2004 року вказані. Державний акт оформлений законно і правильно. Навіть якби відповідачі і надали затримані наявні у них правовстановлюючі документи у спадкову справу, спадкоємцям все одно довелося б набувати право власності на спадкове майно в судовому порядку, оскільки, в акті на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , виданому Ічнянською міською радою народних депутатів 06 лютого 2004 року на підставі рішення Виконавчого комітету від 25 листопада 1994 року № 377, вказано лише, що земельна ділянка розташована «на території Ічнянської міської ради», проте не зазначено адреси землі: вулиці, населеного пункту, району, області. Ця розбіжність перешкоджає оформленню спадкових прав для всіх спадкоємців.

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали заперечення на касаційну скаргу.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу та надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано указану справу до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Ічнянської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2017року призначити до судового розгляду на 04 вересня 2019 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
І. Ю. Гулейков Г. І. Усик