Єдиний унікальний номер 225/356/19 Номер провадження 22-ц/804/1074/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Кішкіної І.В.,

суддів Азевича В.Б., Тимченко О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу № 225/356/19 за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Торецьквугілля» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної професійним захворюванням, за апеляційною скаргою державного підприємства «Торецьквугілля» на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 11 лютого 2019 року (суддя Челюбєєв Є.В., ),

встановив:

21 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Торецьквугілля» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної професійним захворюванням, посилаючись на те, що він знаходився у трудових відносинах з ДП «Торецьквугілля», працював у відокремленому підрозділі «Шахта «Центральна». 06 грудня 2018 року він був звільнений на підставі ст. 38 КЗпП України в зв`язку з виходом на пенсію за віком. Відповідно до медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії (ЦЛЕК) Клініки професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І.Кундієва національної академії медичних наук України» у нього первинно виявлено професійне захворювання - хронічна попереково-крижова радикулопатія L5, S1 двобічна, переважно ліворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим синдромом; хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затихаючого загострення, прикореневий та базальний пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. (першого-другого ст.). Висновком МСЕК від 15 січня 2019 року йому встановлена стійка втрата працездатності у розмірі 60% за сукупністю з 11 січня 2019 року, вперше, із встановленням 3-ої групи інвалідності, безстроково. Згідно з актом розслідування хронічного професійного захворювання відповідною комісією було проведено розслідування випадку хронічного професійного захворювання та його пов`язано з умовами виробництва на підприємстві відповідача, цим же актом підтверджено й вину відповідача, що виражається в незабезпеченні його засобами індивідуального захисту. У зв`язку з отриманням професійного захворювання він відчуває моральні страждання, фізичний біль, який призвів до порушень нормальних життєвих зв`язків, це полягає у постійному фізичному болю, слабкості, втомленості, нервозності, отримане професійне захворювання позбавило його можливості своїх звичаїв та бажань, все це потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Пошкодженням здоров`я йому заподіяно моральні страждання, на відшкодування яких він просив стягнути 30000 грн.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 11 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 до державного підприємства «Торецьквугілля» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної професійним захворюванням, задоволено.

Стягнуто з державного підприємства «Торецьквугілля» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я, 30000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

З вказаним рішенням не погодився відповідач ДП «Торецьквугілля», в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити та задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 частково в сумі 18000 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що розмір суми відшкодування у 30000 грн. є занадто великим і таким, що не відповідає судовій практиці та фактичним обставинам справи, при визначенні такого розміру моральної шкоди судом не вірно застосовані принципи розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви, спричинення моральної шкоди у спірних правовідносинах згідно з вимогами законодавства, тому має доводитись не лише сам факт спричинення моральної шкоди, а і її розмір. Крім того, позивачем не було надано доказів, якими підтверджується факт моральної шкоди. ДП «Торецьквугілля» не заперечує проти часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в сумі 18000 грн., такий розмір є повним і достатнім. Також суд не звернув уваги на той факт, що підприємство є найбільшим роботодавцем у місті і одним з найбільших у Донецькій області і несе значний тягар соціального навантаження, забезпечує роботою 3000 працівників, які утримують своїх родини, дітей.

Позивач ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу просив залишити скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень; оцінивши надані учасниками справи докази з додержанням норм процесуального права, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, що виникають з трудових відносин.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження».

Згідно із частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів частини 13 статті 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В даній справі спір виникає із трудових відносин та ціна позову становить 30000 грн., тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму, а тому справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що позивач протягом значного часу працював на підприємствах відповідача - Дзержинського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Дзержинськвугілля» (в наступному перейменоване на Державне підприємство «Дзержинськвугілля» та на Державне підприємство «Торецьквугілля») на підземній роботі з повн6им робочим днем, що підтверджено записами у трудовій книжці (а.с.4-5).

Згідно наказу №190 від 06 грудня 2018 року позивач був звільнений з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України у зв`язку з виходом на пенсію за віком.

За час роботи на підприємствах відповідача позивач отримав професійне захворювання - хронічна попереково-крижова радикулопатія L5, S1 двобічна, переважно ліворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим синдромом; хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затихаючого загострення, прикореневий та базальний пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. (першого-другого ст.) (а.с.7-8).

Висновком МСЕК від 15 січня 2019 року йому встановлена стійка втрата працездатності у розмірі 60% за сукупністю з 11 січня 2019 року, вперше, із встановленням 3-ої групи інвалідності, безстроково (а.с.6).

Згідно медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії (ЦЛЕК) Клініки професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І.Кундієва національної академії медичних наук України» від 28 листопада 2018 року №2919 підґрунтям для визначення професійної категорії захворювання є дані клінічного дослідження, інформація про умови праці, згідно яких він підлягав дії несприятливих виробничих факторів (фізичне навантаження, вимушена робоча поза, вимушені нахили тулуба), параметри яких перевищували допустимі величини; пилу, концентрації якого перевищували ГДК, стаж в шкідливих умовах праці - 24 роки 10 місяців (а.с.7).

Усі ці фактори в сукупності призвели до встановлення позивачу професійного захворювання та встановлення ступеня втрати працездатності на рівні 60%. Ці ж обставини знайшли своє підтвердження у акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, складеного 26 грудня 2018 року (а.с.9-10).

Судом встановлено, що у зв`язку із отриманим професійним захворюванням стан здоров`я ОСОБА_1 суттєво погіршився, що призвело до фізичних та моральних страждань. Постійний фізичний біль та моральні переживання призвели до змін звичайного образу життя та потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач постійно знаходиться на лікуванні, йому встановлена стійка втрата працездатності, він відчуває інші неприємні відчуття від незадовільного стану здоров`я. Перелічені негативні явища дійсно не можуть не турбувати потерпілого, не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію.

Суд першої інстанції визнав доведеним той факт, що позивач відчуває моральні страждання, оскільки відчуває постійний фізичний біль, який призвів до порушень нормальних життєвих зв`язків, це полягає у слабкості, втомленості, нервозності, отримане професійне захворювання позбавило його можливості своїх звичаїв та бажань, все це потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції врахував надані позивачем докази, процент втрати професійної працездатності, а також принципи розумності та справедливості, та вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок отримання позивачем ушкодження здоров`я на виробництві, грошову компенсацію в розмірі 30000 грн.

Зазначений висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до вимог статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно із статтею 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов''заним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини 1 статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

При цьому, вина власника не вказана серед юридичних фактів, які входять до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди.

Тобто, закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду, а саме: наявність моральних страждань працівника, втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя.

В пункті 4.1 рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року №1-9/2004 зазначено, що ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні і фізичні страждання.

На підтвердження факту ушкодження здоров`я позивачем було надано висновок МСЕК від 15 січня 2019 року, згідно з яким позивачу була встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 60% за сукупністю та третя група інвалідності 11 січня 2019 року безстроково.

В даному випадку професійне захворювання пов`язане з виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, тому відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди покладається на роботодавця (підприємство).

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що відповідачем не було надано доказів, якими підтверджується факт моральної шкоди та не зазначено з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір моральної шкоди є безпідставними.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічні положення закріплені у частині першій статті 81 ЦПК України.

Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, що мають значення для вирішення справи.

За змістом статей 77, 78 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказами, на підставі яких суд встановив наявність факту заподіяння позивачу моральної шкоди, є акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, висновок МСЕК про встановлення позивачеві втрати професійної працездатності.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що надані позивачем докази повною мірою вказують, що ушкодження здоров`я ОСОБА_1 призвело як до фізичних, так і до моральних страждань. Втрата працездатності призвела до обмеження його можливості вести активний спосіб життя, внаслідок чого останній змушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Суд також правомірно дійшов висновку про задоволення позову і стягнення 30000 грн., що відповідає принципам розумності, виваженості та справедливості.

Суд першої інстанції об`єктивно оцінив надані позивачем докази на підтвердження моральних страждань, а саме: медичний висновок про наявність професійного захворювання, виписку із медичної карти, висновок МСЕК, акт розслідування причин виникнення професійного захворювання, які дають підстави для висновку про стягнення на користь позивача відшкодування моральної шкоди 30000 грн.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість визначеної суми та невідповідність її розміру сформованій судовій практиці є безпідставним та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи скарги про те, що занадто великі відшкодування призведуть до зупинки виробництва і вивільнення працівників також є безпідставними, оскільки розмір моральної шкоди не залежить від матеріального стану особи, на якій є обов`язок відшкодувати таку шкоду.

Інші аргументи скарги також висновків суду попередньої інстанції не спростовують і на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Судом постановлено обґрунтоване рішення з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування немає.

Нових доказів, які б давали підстави для задоволення позовних вимог у меншому розмірі, у дослідженні яких судом першої інстанції було неправомірно відмовлено або їх неподання було зумовлено поважними причинами, представником відповідача не надано.

Доводи апеляційної скарги і зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом допущено порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, переглядаючи справу, відповідно до вимог 367 ЦПК України в межах розгляду справи судом апеляційної інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, за наявними в справі доказами, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу державного підприємства «Торецьквугілля» залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 11 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді І.В. Кішкіна

В.Б. Азевич

О.О. Тимченко

Повний текст постанови складено 11 травня 2019 року

Суддя-доповідач І.В.Кішкіна