Справа № 171/692/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"24" червня 2019 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Хоруженко Н.В.,

за участю секретаря - Харченко О.М.,

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Апостолівський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Апостолівського районного суду з заявою про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України, мотивуючи її тим, що 09.04.2019 року вона звернулася до Апостолівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України щодо отримання паспорта громадянина України, однак на вказане звернення їй було відмовлено, оскільки для встановлення належності до громадянства України відповідно до ст.3 Закону України «Про громадянство України їй необхідно відповідно до п.12 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень» надати за місцем свого проживання судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року. Зазначає, що була зареєстрована в Жовтневому районі м.Дніпро, однак при переїзді до АДРЕСА_1 загубила свій паспорт. З питань оформлення паспорта громадянина України замість втрачено до Апостолівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не зверталася. Зазначає, що без встановлення факту проживання на території України, вона позбавлена можливості отримати підтвердження того, що громадянкою України, отримати паспорт громадянина України, мати права та обов`язки громадянина України, тому вона звернулася до суду з даною заявою та просить встановити юридичний факт, що вона, ОСОБА_1 постійно проживала на території України станом на 24.08.1991 року та по теперішній час.

Ухвалою суду від 22.04.2019 року за вказаною заявою відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 пояснила, що вона народилась у м. Дніпропеттровську, навчалась у Віольногірські школі-інтернаті, потім одружилась, народила дітей, отримувала паспорт громадянина СРСР у 1993 році, але втратила його при переїзді, на даний час проживає у АДРЕСА_1 , звернулась з заявою про видачу паспорту, але їй відмовлено, оскільки відсутні відомості про постійне місце проживання на території району, тому звернулась до суду з заявою про встановлення у судовому порядку та просить задовольнити її заяву, оскільки відсутність паспорту позбавляє її можливості реалізувати свої права.

Представник заінтересованої особи Апостолівського районного відділу ГУ Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не заявився, надано заяву згідно якої просить розглянути справу за відсутності представника.

Суд, вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Закон України "Про громадянство України" в редакції від 18.01.2001 року відповідно до Конституції України визначає правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є, зокрема, усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Відповідно до п. 2 ст. 6 Закону України «Про громадянство України», громадянство України набувається, зокрема за територіальним походженням.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006 зі змінами, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» п. 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Судом встановлені наступні обставини.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03.11.1992 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ Дніпропетровська область народилася ОСОБА_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 678 (а.с.15).

Згідно листа Комунального закладу освіти «Першотравенська загальноосвітня спеціальна школа-інтернат» Дніпропетровської обласної ради» за №01-15/276 від 04.06.2019 року встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 12.12.1986 року по 28.05.1991 року навчалася в Першотравневій допоміжній школі-інтернат Дніпропетровської області (запис в алфавітній книзі запису учнів на стор. 275, яка розпочата 01.09.1982 року) і була відрахована зі школи-інтернату після закінчення 9-ти класів.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 12.11.1993 року відділом запису актів цивільного стану Ленінської районної ради м.Дніпропетровська, встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали шлюб 12.11.1993 року, актовий запис №1305 (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області народився ОСОБА_4 , батьком якого є ОСОБА_3 , матір`ю ОСОБА_1 ,про що зроблено відповідний актовий запис № 13 (а.с.12).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 08.12.1993 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Дніпропетровськ Дніпропетровська область народилася ОСОБА_5 , батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , про що зроблено відповідний актовий запис № 24. Також встановлено, що ОСОБА_5 видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 від 18.04.2014 року (а.с.13,14).

З довідки про реєстрацію місця проживання особи від 29.03.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованою не значиться (а.с.16).

Згідно довідки №115 від 08.04.2019 року виданої виконавчим комітетом Зеленодольської міської ради, встановлено, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , без реєстрації з 2007 року (а.с.6).

Відповідно до листа за №1240/1196 від 13.04.2019 року Апостолівського районного відділу ГУ Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, встановлено що для проходження процедури встановлення належності до громадянства України ОСОБА_1 необхідно отримати судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24.08.1991 року (а.с.7).

Оцінивши дані докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні є встановленим наявність факту постійного проживання на території України станом на 24.08.2019 року, а тому в цій частині заяву слід задовольнити.

Щодо вимоги про встановлення факту проживання на території України станом на теперішній час, то суд вважає необхідним в цій частині вимог відмовити, оскільки заявник не навела даних для необхідності встановлення такого факту, оскільки за положеннями наведених норм права для надання паспорту необхідно підтвердження факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року.

Тому в задоволенні цієї частини вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.4,5,12,13,76 - 82,141, 259,263 - 265,268,273, 293, 315 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживала на території України станом на 24.08.1991 року.

У іншій частині заяви - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст складено 27.06.2019 року.

Суддя:Н. В. Хоруженко