РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"23" жовтня 2019 р. 145/610/19 2/145/433/2019 Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Крикливої М.С.,

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири серії НВТ № 125363 року від 27.07.2016 року їй належить квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічного паспорту на плані КП «ВООБТІ» її квартира АДРЕСА_1 .

У вказаній квартирі зареєстрований її брат - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак відповідач фактично не проживає за вказаною адресою протягом 7-ми останніх років, тобто з 2012 року, а тому є таким, що втратив право на користування житловим приміщенням (квартирою). Він проживає за адресою : АДРЕСА_3 .

Реєстрація відповідача у будинку перешкоджає їй у здійсненні її права власності. Добровільно скасувати його реєстрацію відповідач не бажає, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користуванням житлом за адресою АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала повністю, просить його задоволити з підстав, викладених у заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання (11.06.2019, 11.09.2019 та 23.10.2019 року) не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, своєчасно, за місцем реєстрації, що стверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області № 13/9705 від 11.05.2019 року (а.с. 25), повідомленням Гніванської міської ради № 06-33/542 від 23.05.2019 року (а.с. 30). Заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у його відсутності до суду не надходило.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 8 ч. 4 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Виходячи з положень ст. 128 ЦПК України суд вважає, що відповідач повідомлений про розгляд справи.

За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору.

Суд, вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступного.

Відповідно до договору купівлі - продажу квартири серії НВТ № 125363 від 27.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Тиврівського районного нотаріального округу Вінницької області Максименко Л.А. ОСОБА_1 належить 3/4 квартири по АДРЕСА_1 , право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване приватним нотаріусом Максименко Л.А. на вказану частку квартири за позивачем зареєстровано 27.07.2016 року Крім того, на підставі свідоцтва про право власності від 03.12.1997 року, виданого виконкомом Гніванської міської ради приватним нотаріусом Максименко Л.А. за позивачкою зареєстровано право власності на 1/4 частку даної квартири, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.06.2019 року.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 16.04.2019 року відповідач ОСОБА_2 прописаний в даній квартирі, але фактично не проживає на протязі 7 останніх років (а.с. 10а).

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-709цс16, зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь - яких усунень свого порушеного права від будь - яких осіб будь - яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України Верховний Суд України дійшов висновку про те, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.

За таких обставин, зважаючи на те, що ОСОБА_2 понад сім років в належній позивачу квартирі не проживає, беручи до уваги те, що він не оплачує комунальні послуги, не несе витрат по утриманню квартири та не приймає участь у спільному побуті та враховуючи вищезазначену правову позицію ВСУ, позов підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Доказів на спростування позову не надано.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.16, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користуванням житлом за адресою АДРЕСА_1 .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Тиврівського районного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на подання заяви про його перегляд - якщо заява про перегляд заочного рішення подана протягом 20 днів з дня отримання повної копії рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 31 жовтня 2019 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення чи складання, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії рішення суду.

Суддя Кіосак Н. О.