Березівський районний суд Одеської області
05.11.2019
Справа № 494/1116/19
Провадження № 2/494/570/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 р. м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Лебединського С.Й.,

за участю секретаря судових засідань Авдєєвої С.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Демидівської сільської ради Березівського району Одеської області «Про тлумачення заповіту»

в с т а н о в и в:

Позивач, звернувшись із цим позовом до суду, просив здійснити тлумачення заповіту, складеного ОСОБА_2 07 ІНФОРМАЦІЯ_1 ., а саме, що вона заповіла ОСОБА_1 , 1972 р.н. земельну ділянку загальною площею 5,79 га для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Демидівської сільської ради Березівського району Одеської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , яка за життя склала заповіт, відповідно до якого заповідала йому земельну ділянку. Однак в заповіті помилково зазначено, що вона заповідає державний акт на право приватної власності на землю. Після смерті ОСОБА_2 позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, проте у зв`язку з допущеною помилкою у формулюванні змісту розпорядження йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У зв`язку з цим і виникла потреба в тлумаченні змісту заповіту з-за чого він був змушений звернутися до суду за захистом свого права на спадщину.

Сторони у судове засідання не з`явилися, надавши суду заяви про слухання справи за їхньою відсутністю, просили задовольнити позовні вимоги.

Вивчивши позовні вимоги, дослідивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 . померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1 , яке було видане Виконавчим комітетом Демидівської сільської ради Березівського району Одеської області, актовий запис №19.

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №466117, що був виданий 04 грудня 2002 року на підставі розпорядження Березівської районної державної адміністрації Ради народних депутатів Березівського району Одеської області від 19 березня 2002 року №90/А і зареєстрований в Книзі записів державних актів на землю за №21 - земельна ділянка площею 5,79 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Демидівської сільської ради Березівського району Одеської області, - належала ОСОБА_2 .

Згідно заповіту від 07 липня 2003 року, що завірений секретарем Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №105, ОСОБА_2 заповідала належний їй державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №466117, виданий Березівською районною державною адміністрацією Одеської області, розміром 5,79 га ріллі 04 грудня 2002 року.

З роз`яснення завідуючої Березівської державної нотаріальної контори №1106/02-14 від 25 вересня 2019 р. вбачається, що при вивченні наданих документів було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначену земельну ділянку з-за того, що в тексті заповіту вказано, що ОСОБА_2 заповідала позивачу не земельну ділянку, а документ (державний акт).

Як вбачається з довідки, наданої виконавчим комітетом Демидівської сільської ради Березівського району Одеської області № 314 від 26 вересня 2019 р. ОСОБА_2 до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_2 14 листопада 2010 р. за вказаною адресою крім неї зареєстрованих осіб не має.

Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, тобто заповіт є одностороннім правочином.

За змістом ст.317 ЦК України право розпоряджання майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.213 ЦК України, зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Виходячи з положень ч.2 ст.1256 ЦК України, суд розглядає справу про тлумачення заповіту за наявності таких умов: 1) зміст заповіту містить суперечності, неточності, що ускладнюють розуміння останньої волі заповідача; 2) наявність спору між спадкоємцями щодо тлумачення заповіту. При цьому тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Ускладнення розуміння відтвореної в заповіті справжньої волі заповідача щодо спадщини може бути зумовлене неоднаковим використанням у ньому слів, понять та термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних та інших відносин. Об`єктом тлумачення є зміст заповіту. При цьому зміст заповіту складає сукупність розпоряджень, що в ньому містяться. Мета тлумачення змісту заповіту полягає у з`ясуванні справжньої волі заповідача.

Правила, за якими має здійснюватися тлумачення правочину, закріплені у ч.ч.3,4 ст.213 ЦК України. При тлумаченні змісту правочину береться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає можливості з`ясувати зміст окремих частин правочину, останній встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача.

Таким чином, виходячи зі змісту заповіту та наданих суду доказів та відомостей, вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 за життя, 07 липня 2003 року, склала заповіт, відповідно до якого заповідала ОСОБА_1 - спадкоємцю свого майна, - позивачу, земельну ділянку, тобто, право власності на неї.

Незважаючи на те, що в заповіті зазначено, що спадкодавець заповідає "державний акт на право приватної власності на земельну ділянку", у тексті заповіту не зазначено, що заповідається "документ", суд дійшов висновку, що, виходячи з норм Закону - щодо розпоряджання спадкодавцем своїм правом на майно, яке є однією зі складових права власності, зміст заповіту не може мати іншого сенсу, ніж право власності на земельну ділянку, як на майно, оскільки зазначене у заповіті право на документ - державний акт на землю - не тягне за собою передачу права власності на майно - земельну ділянку, що увійшла до спадкової маси.

Виходячи з того, що сам документ не має ознак будь-якої архівної, історичної та немайнової цінності, а лише підтверджує право власності спадкодавця на майно - на земельну ділянку, суд дійшов висновку, що розуміти останню волю заповідача слід лише як намір передати у спадщину саме земельну ділянку, право власності на неї, а не документ про право на її власність, оскільки спору між спадкоємцями щодо цього не вбачається, з наданих суду відомостей позивач наразі є єдиним спадкоємцем, а відповідач не заперечує того факту, що спадкодавець заповідав спадкоємцю - позивачу, - саме право власності на земельну ділянку, що підтверджується зазначеним у заповіті ОСОБА_2 на право власності на земельну ділянку. Інших відомостей суду ніким не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 213, 1256 ЦК України, ст.ст. 12,81,89,263-265 ЦПК України суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Демидівської сільської ради Березівського району Одеської області «Про тлумачення заповіту» - задовольнити..

Здійснити тлумачення заповіту, складеного ОСОБА_2 , посвідченого секретарем Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області 07 липня 2003 р. та зареєстрований в Спадковому реєстрі під №61179221, а саме:

ОСОБА_2 згідно заповіту від 07 липня 2003 р. заповіла ОСОБА_1 , 1972 р.н. земельну ділянку загальною площею 5,79 га для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Демидівської сільської ради Березівського району Одеської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 №466117, виданого на підставі розпорядження Березівської районної державної адміністрації Ради народних депутатів Березівського району Одеської області від 19 березня 2002 р. №90/А, Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №21.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків,зазначених у частині другій статті 358 цього кодексу.

Згідно п.15 та підпункту 15.5 Розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:____________________________________________-