Справа №751/2343/19
Провадження №2/751/764/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Яременко І. В.

секретаря - Клименко К.Є.

з участю позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, у якому просить: стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.11.2015 року; відкликати з Чернігівського РВ ДВС ГТУЮ в Чернігівській області виконавчий лист № 2/751/1235/15 від 01.09.2015 року, виданий Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку на утримання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; судові витрати покласти на відповідача.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 29.10.2014 року рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова був розірваний шлюб з відповідачем. 01.09.2015 року рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6, 2000 р.н. та ОСОБА_5, 2007 р.н. у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи з 16.06.2015 року, оскільки діти зареєстровані та проживають з матір'ю за адресою АДРЕСА_1. Однак, з серпня 2014 року, відповідачка з дітьми проживала з іншим чоловіком. В липні 2015 року, його син ОСОБА_5 самостійно перейшов проживати до нього. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.11.2015 року визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_5, 2007 р.н. разом з батьком. В грудні 2015 року його донька ОСОБА_6, 2000 р.н. також самостійно перейшла проживати до нього. Зазначає, що відповідачка в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В той час як неповнолітній син потребує нормального харчування, одягу, соціального розвитку. Усе це потребує значних коштів і він один не здатен в повній мірі цього забезпечити.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Пояснив, що з відповідачкою розірвали шлюб 29.10.2014 року, припинили спільне проживання. Одразу після розлучення діти проживали разом з матір'ю. З кінця вересня 2014 року дочка проживала з ним, а з липня 2015 року - син. З травня по грудень 2015 року дочка проживала з матір'ю, з грудня 2015 по лютий 2018 року проживала з ним. З грудня 2018 і станом на час надання пояснень в суді (03 червня 2019 року) проживає з ним. Син відвідує матір, але проживає з ним. Дітей утримував він. Відповідач також допомагала, давала гроші на одяг, купувала шкільне приладдя. На даний час він не працює. Оскільки діти проживають з ним, він просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітнього сина до повноліття, а також відкликати з Чернігівського РВ ДВС ГТУЮ в Чернігівській області виконавчий лист про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів, починаючи з 27.11.2015 р. відколи рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова про визначеннгя місця проживання малолітнього ОСОБА_5 разом з батьком набрало законної сили.

Після дослідження інших доказів у справі позивач у судовому засіданні 08.11.2019 року остаточно підтвердив, що в період часу з лютого 2016 року по лютий 2019 року включно їхній з відповідачкою спільний син ОСОБА_5 проживав з матір'ю ОСОБА_3, за виключенням періоду з серпня 2017 року по липень 2018 року, коли син проживав з ним. Також з березня 2019 року по серпень 2019 року син проживав з ним (батьком), а з кінця серпня 2019 року по теперішній час ОСОБА_5 спільно проживає зі своєю матір'ю ОСОБА_3 та на даний час (день розгляду справи судом) син перебуває у Польщі, де працює и проживає його матір.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Вважав за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 та відкликати з Чернігівського РВ ДВС ГТУЮ в Чернігівській області виконавчий лист про стягнення з позивача на користь ОСОБА_3 (ОСОБА_3) аліментів, з 27.11.2015 року, тобто коли рішення про визначення місця проживання з батьком набрало законної сили.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити. Пояснила, що після розірвання шлюбу їхні спільні з позивачем діти дочка ОСОБА_6, 2000р.н., та син ОСОБА_5 2007 р.н., проживали разом з нею по вул.. Козацька. Дочка пішла жити до батька в 2014 році, але у травні 2015 року знов повернулась до неї. Син хотів жити разом з нею, однак у нього з її другим чоловіком не склались відносини. Незалежно від того, де б діти не проживали, вона завжди забезпечувала дітей усім необхідним: одягом, шкільним приладдям, іграшками. Вона, коли працювала за кордоном, кожен місяць пересилала гроші своїй матері ОСОБА_7, а та видавала дітям. Остаточно зазначила, що з лютого 2016 року по лютий 2019 року включно діти проживали з нею за адресою: АДРЕСА_2, окрім періоду з серпня 2017 року по липень 2018 року, коли проживали з батьком по АДРЕСА_1, потім з березня 2019 року до кінця серпня 2019 року син також проживав з батьком- позивачем. Також зазначила, що на даний час у неї помер чоловік ОСОБА_8 та з кінця серпня 2019 року по теперішній час син ОСОБА_5 проживає разом з нею. Доповнила, що 14.09.2019 року вона з сином ОСОБА_5 виїхали за кордон у Польщу, де вона має постійне місце роботи, також разом з ними у Польші перебуває і їхня з позивачем дочка ОСОБА_6. На даний момент син у Польщі і навчається там у школі, діти за власним бажанням проживають з нею.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що після розірвання шлюбу діти проживали з матір'ю, ще там проживала мати відповідачки. Також відповідач проживала з іншим чоловіком, від якого народила дитину. Син пішов проживати до батька, оскільки в останнього більше сприятливі умови, школа поруч. Відповідач протягом усього часу забезпечувала сина їжею та іншим: шкільним приладдям, одягом. На сьогодні вона поїхала за кордон, щоб заробити кошти на житло. Донька, яка вже є повнолітньою, проживала і з батьком, і з матір'ю, при цьому мати завжди забезпечувала доньку. Просила у позові відмовити за необгрунтованістю.

Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.10.2014 року було розірвано (а.с. 10).

Від шлюбних відносин сторони мають двох дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.09.2015 з позивача стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи з 16.06.2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 11).

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.11.2015 року, визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 (а.с.13)

Згідно довідки Чернігівського РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області від 11.09.2019 року, станом на 01.09.2019 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів на дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, становить 70608,46 грн.

Згідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 4270 від 28.03.2019 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 6).

Згідно акту від 29.03.2019 року, за адресою АДРЕСА_1 проживає без реєстрації ОСОБА_1 З ним проживають та зареєстровані його діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з червня 2015 року постійно проживає в квартирі, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає з грудня 2015 року. Діти проживають з рідним батьком ОСОБА_1, який повністю забезпечує їх фінансово та матеріально, а також займається їх вихованням (а.с.7).

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що вона є цивільною дружиною позивача, з яким проживають спільно з листопада 2016 року в с. С.Білоус, разом вони виховують трьох дітей: двох її доньок від першого шлюбу, а також неповнолітнього сина позивача - ОСОБА_5. Усім необхідним сина забезпечує батько. Також з ними до 2017 року проживала й дочка позивача ОСОБА_6.

З актів про проживання особи без реєстрації від 10.04.2019 року слідує, що за адресою: АДРЕСА_2 (власник ОСОБА_3) проживають без реєстрації з 23.05.2016 року по 10.04.2019 року /теперішній час/ ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.84,85)

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що відповідачка ОСОБА_3 її дочка та підтвердила, що дочка періодично працює у Польщі, регулярно пересилає гроші на утримання своїх трьох дітей ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_8, а також забезпечує дітей усім необхідним.

Наданими виписками по особовим рахункам ОСОБА_7 в АТ «КРЕДОБАНК» за період з 01.10.2018 по 28.05.2019 підтверджено перерахування з боку відповідачки ОСОБА_3 на рахунок ОСОБА_7 періодичних платежів (а.с.37-42).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, незалежно від того чи перебувають вони в шлюбі.

Положеннями ст.. 181 СК України врегульовано, що вразі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з подружжя, з ким вона проживає, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, суд вважає, що позивачем не доведено належними доказами порушення відповідачкою ОСОБА_3 обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, або обставин ухилення останньої від такого обов'язку. Крім того, як встановлено у судовому засіданні та не оспорюється сторонами, неповнолітній ОСОБА_5 з лютого 2016 року по лютий 2019 року включно проживав з матір'ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2, окрім періоду з серпня 2017 року по липень 2018 року, коли проживав з батьком по АДРЕСА_1, потім з березня 2019 року до кінця серпня 2019 року син також проживав з батьком ОСОБА_1, однак з кінця серпня 2019 року по теперішній час 08.11.2019 року (день розгляду справи судом) проживає спільно зі своєю матір'ю ОСОБА_3, а тому підстави, встановлені ст.. 181 СК України для задоволення позову відсутні, оскільки необхідною умовою для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - є спільне з нею проживання.

На підставі викладеного та ст.ст. 180, 181 СК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 95, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівської апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, протягом того ж строку з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складений 11.11.2019.

Головуючий - суддя І. В. Яременко