Справа № 211/1989/19
Провадження № 2/211/1255/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
06 серпня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Сарат Н.О.
секретаря Зоріної С.М.
у відсутність сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, -
встановив:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який в послідуючому уточнила, вказавши, що з 26.10.1984 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Починаючи з 1995 року, шлюбні стосунки між ними припинені, вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть. В період шлюбу, вона з матір`ю ОСОБА_3 придбала за кошти матері, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 мати померла. Після її смерті вона успадкувала Ѕ частину її домоволодіння, інша Ѕ частина вважається такою, що придбана у період шлюбу, однак за особисті кошти матері, які вона отримала від продажу свого будинку. Тому просить визнати право особистої приватної власності за нею на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засідання сторони не з`явилися
Представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його з позивачем відсутності, наполягає на задоволенні заявлених вимог, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений, відзиву не надав.
Суд, враховуючи вимоги ч.1 ст.223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 перебуває з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі з 26.10.1984 року ( а.с. 10 копія довідки).
22.04.2003 року ОСОБА_5 продала своє домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с. 15-16 копія договору).
В період шлюбу 24.04.2003 року позивачем та її матір`ю ОСОБА_5 придбано домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить їм на праві приватної спільної сумісної власності по Ѕ частці ( а.с. 17-18 копія договору, а.с. 19 копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла ( а.с. 22 копія свідоцтва про смерть).
Після її смерті спадщину на 1/2 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , успадкувала її донька позивач по справі ОСОБА_1 ( а.с. 23 копія свідоцтва про право на спадщину за законом).
Згідно акту від 10.04.2019 року засвідченого головою квартального комітету № 30, ОСОБА_2 , дійсно не проживав та не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з моменту придбання будинку, а саме з 24.04.2003 року по теперішній час ( а.с. 28 копія акту).
Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.
Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.
Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).
Норму статті 60 СК України застосовано правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.
Таким чином, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.
Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.
Вказане підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, викладеної у постанові від 05 квітня 2017р. у справі № 6-399цс17.
У зв`язку з викладеним, враховуючи що відповідач відзиву на позовну заяву не подав, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 57, 60 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України,суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю - задовольнити.
Визнати домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та складається із шлако-кам`яного обкладеного цеглою житлового будинку А-1 житловою площею 32,7 кв.м. , загальною площею 59,7 кв. м., з господарчими побудовами: шлако-кам`яною обкладеною цеглою літньою кухнею Б, цегельною вбиральнею В, цегельним сараєм Г, цегельним душем Д, цегельним сараєм Е, цегельним сараєм Ж, шиф. сараєм З, огорожами № 1-5, водоколонкою І, замощенням ІІ, особистою приватною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 09.08.2019 року.
Суддя Сарат Н. О.