Постанова

Іменем України

06 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 324/423/16-ц

провадження № 61-28947св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Пологівська районна державна адміністрація Запорізької області, головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Інженерненська сільська рада Пологівського району Запорізької області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Пологівського районного суду Запорізької області, у складі судді Іванченка М. В., від 22 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області, у складі колегії суддів: Маловічко С. В., Кочеткової І. В., Гончар М. С., від 03 серпня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області (далі - Пологівська РДА), головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (далі - ГУ ДК у Запорізькій області) про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання додатково виділити земельну ділянку в натурі

(на місцевості).

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті, якої відкрилася спадщина у вигляді частки (паю) землі, яка перебуває у колективній власності

КСП «Таврія» Інженерненської сільської ради Пологівського району Запорізької області розміром 5, 44 умовно кадастрових гектарів без визначення меж цієї земельної частки в натурі, що належала ОСОБА_2 на підставі сертифікату ЗП № 0068499 про право на земельну частку (пай), як члену КСП «Таврія».

15 листопада 2005 року ОСОБА_2 отримала державний акт

серії ЗП № 062568 на право власності на земельну ділянку площею 2, 6003 га.

Після смерті матері, у встановлений законом строк, позивач прийняла спадщину і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Після оформлення спадщини нею було виявлено різницю у розмірах земельної ділянки зазначеної в сертифікаті та державному акті, яка складає 2, 8397 га.

На неодноразові запити щодо підстав для виділення земельної ділянки меншої площі Управлінням Держземагенства у Пологівському районі Запорізької області відповіді не надало.

Вважає, що порушено її права, вимоги Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» і Земельного кодексу України (далі - ЗК України), а тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті

ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Таврія», розташованого на території Інженерненської сільської ради Пологівського району Запорізької області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай)

серії ЗП № 0068499; зобов`язати Пологівську РДА та ГУ ДК у Запорізькій області виділити їй додатково земельну ділянку в натурі (на місцевості) із земель колективної власності КСП «Таврія», розташованого на території Інженерненської сільської ради Пологівського району Запорізької області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0068499.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 22 лютого

2017 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що на момент відкриття спадщини після смерті

ОСОБА_2 , останній на праві власності належала земельна ділянка площею 2, 6003 га з кадастровим номером :08:003:0360, на яку погодилась за життя спадкодавець, отримавши державний акт, а також залишок права на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Таврія» Пологівського району Запорізької області, розміром 0, 4960 умовних кадастрових гектарів, тому саме вказані об`єкти увійшли до складу спадщини і були прийняті ОСОБА_1 . Сертифікат на пай на 5, 44 умовних кадастрових гектарів є погашеним.

Відмовляючи у покладенні обов`язку на Пологівську РДА та ГУ ДК у Запорізькій області щодо виділення в натурі залишку землі на пай у розмірі 0, 4960 умовних кадастрових гектарів, суд зазначив про порушення позивачем порядку такого виділу.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької областівід 03 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року залишено без змін.

Постановляючи ухвалу від 03 серпня 2017 року, колегія суддів погодилася з висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, які ретельно та всебічно досліджені судом, а також ці висновки відповідають нормам матеріального права, якими врегульовано спірні правовідносин. Порушення норм процесуального права апеляційним судом не встановлено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 і витребувано матеріали цивільної справи № 324/423/16-ц з місцевого суду.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

04 червня 2019 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду справу № 324/423/16-ц передано судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду від 28 жовтня 2019 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення по справі.

Наголошує на тому, що має гарантоване право одержати належну її матері земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості), а у разі її відсутності з резервного фонду земель державної та комунальної власності

Звертала увагу касаційного суду, що представники відповідачів та третьої особи по справі не заперечували, що земельні ділянки КСП здаються в оренду іншим підприємствам та організаціям. При цьому, отримані кошти ідуть на утримання дитячих садків, працівників сільської ради та інші витрати, але ані її матері, ані їй з моменту одержання права користування земельною ділянкою за сільськогосподарські угіддя не було сплачено орендну плату.

Відзив (заперечення) на касаційну скаргу учасниками справи не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що відповідно до державного акту на право колективної власності на землю серії ЗП № 00341 від 10 серпня 1995 року КСП «Таврія» Пологівського району Запорізької області передано у колективну власність 4 015, 7 га землі для ведення сільськогосподарського виробництва. У списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який є додатком № 1 до вказаного державного акту, під № 319 значилась ОСОБА_2 .

Із копії виписки із протоколу № 9 засідання КСП «Таврія» від 28 грудня

1995 року судами також встановлено створення комісії по обчисленню розмірів середньої земельної частки (паю). Вказана комісія зробила розрахунок вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах, з якого вбачається, що кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай) складає 675, а вартість земельної частки (паю) - один мільярд шістсот сімдесят два мільйони карбованців. При цьому, площа сільськогосподарських угідь, переданих у колективну власність підприємству, що підлягають паюванню складає 3 671,4 га, з яких рілля - 2818,4 га, багаторічні насадження - 40,0 га, сіножаті - 547,4 га, пасовища - 265,9 га.

Розпорядженням голови Пологівської районної державної адміністрації

від 05 серпня 1996 року № 489 затверджено земельну частку (пай) по

КСП «Таврія» розміром 5, 44 умовних кадастрових гектарів вартістю

1 672 мільйонів карбованців.

На підставі зазначеного розпорядження Пологівської районної державної адміністрації ОСОБА_2 отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) ЗП № 0068499 від 03 вересня 1996 року, згідно якого їй належало право на земельну часку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Таврія», розміром 5, 44 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) становить один мільярд шістсот сімдесят два мільйони карбованців.

Розпорядженням голови Пологівської районної державної адміністрації

від 19 серпня 2002 року № 615 скасоване розпорядження голови Пологівської районної державної адміністрації від 05 серпня 1996 року № 489 та затверджено земельну частку (пай) по КСП «Таврія» розміром 5, 25 в умовних кадастрових гектарах вартістю 16 147 грн (станом на 1995 рік).

Розпорядженням голови Пологівської районної державної адміністрації

від 08 вересня 2004 року № 706 громадянам, у тому числі ОСОБА_2 , було надано дозвіл на замовлення виготовлення державних актів на право власності на земельну ділянку, в подальшому розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку членам колишнього КСП «Таврія».

15 листопада 2005 року ОСОБА_2 отримала державний акт

серії ЗП № 062568 на право власності на земельну ділянку площею 2, 6003 га, кадастровий номер :08:003:0360, розташовану на території Інженерненської сільської ради Пологівського району Запорізької області і призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ОСОБА_2 отримала зазначений державний акт на земельну ділянку площею 2, 6003 га і власноручним підписом засвідчила свою згоду із вказаною площею земельної ділянки, а також отримала сертифікат щодо залишку землі на пай у розмірі 0, 4960 умовних кадастрових гектарів.

Враховуючи, що на момент відкриття спадщини ОСОБА_2 мала у власності земельну ділянку площею 2,6003 га з кадастровим номером :08:003:0360, а також залишок права на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Таврія» Пологівського району Запорізької області, розміром 0,4960 умовних кадастрових гектарів, то у відповідності до вимог статті 1218 ЦК України саме вказані об`єкти увійшли до складу спадщини, яка була прийнята

ОСОБА_1 .

Також судами встановлено, що відповідно до копії протоколу № 4 від 20 жовтня 2007 року загальних зборів КСП «Таврія» Пологівського району Запорізької області вирішено розпаювати сіножаття та пасовища між пайовиками, для чого замовити в Запорізькій філії інституту землеустрою Української академії аграрних наук схему поділу та проект землеустрою.

Протоколом № 5 від 20 грудня 2011 року зафіксовано рішення загальних зборів членів бувшого КСП «Таврія» підтверджено раніше прийняте рішення загальних зборів про виготовлення карт та схем землеустрою для розпаювання 482, 9 га сіножатей за рахунок пайовиків, а також за рахунок орендної плати від фірм «Стессі», « Катюша », «Славута».

Зазначені рішення загальних зборів, на час розгляду справи судами, не виконані, проект землеустрою щодо 482, 9 га сіножатей не складено, розпаювання цієї земельної ділянки між пайовиками не відбулось.

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 213 ЦПК України (в редакції, що діяла на час ухвалення оскаржуваних судових рішень) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин першої, другої статті 2 Закону України від 05 червня

2003 року № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року

№ 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Як роз`яснив Верховний Суд України у пункті 11 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай), основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно із пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Встановивши, що на момент відкриття спадщини ОСОБА_2 на праві власності належала земельна ділянка площею 2, 6003 га з кадастровим номером :08:003:0360, а також залишок права на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Таврія» Пологівського району Запорізької області, розміром 0, 4960 умовних кадастрових гектарів, які відповідно до вимог статті 1218 ЦК України увійшли до складу спадщини і були прийняті позивачкою ОСОБА_1 , про що їй були видані свідоцтва про право на спадщину, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права на земельну частку (пай), при цьому зазначивши, що ОСОБА_1 належить право на виділення в натурі земельної ділянки у відповідності до сертифікату на пай у розмірі 0, 4960 умовних кадастрових гектари.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування. Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі. Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв).

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що за умов недотримання позивачем порядку, визначеного Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», вимоги про виділ в натурі земельної ділянки із земель КСП «Таврія» є передчасними.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в позовній заяві та апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції, не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи касаційним судом.

Судами правильно застосовано норми матеріального та не порушено норми процесуального права, зроблені обґрунтовані висновки про задоволення позовних вимог на підставі належним чином оцінених доказів.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 22 лютого

2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 03 серпня

2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара С. Ф. Хопта В. В. Шипович