Провадження № 2/522/1698/19
14 листопада 2019 року
Приморський районний суд м. Одеси:
під головуванням - судді Абухіна Р.Д.,
за участю секретаря судового засідання: Стогнієнко Т.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «М.ІД» за участю третьої особи: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про стягнення суми заподіяних збитків,
Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заподіяних збитків у розмірі 35 955,92 грн.; судові витрати покласти на відповідача.
Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що внаслідок недбалого користування відповідачем каналами вентиляції, відбулась пожежа, внаслідок чого була пошкоджена квартира позивача та нанесено йому матеріальну шкоду в розмірі 35 995,92 грн., яку він просить відшкодувати та судові витрати в сумі 6304,80 грн.
Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом.
В судове засідання позивач та його представник не з`явились, надали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, де зазначили, що не заперечують проти винесення заочного рішення.
Відповідач до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином у встановленому порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.
Третя особа до судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення якого повідомлялась належним чином.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 належить на праві власності за договором купівлі-продажу від 05.05.2017 року квартира АДРЕСА_1 .
Відповідно до акту про пожежу, 23.05.2018 року приблизно о 00 годині 05 хвилин у квартирі АДРЕСА_2 , що знаходиться на першому АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_1 виникла пожежа. Відповідно до даного акту, пожежа виникла у перекритті між першим та підвальним поверхом житлового будинку.
Внаслідок пожежі були пошкоджені стіни та стеля у квартирі, що належить позивачу, чим були заподіяні збитки.
У акті також зазначається, що причиною пожежі є займання жирових відкладень в каналах вентиляції з підвального приміщення житлового будинку, де розташований ресторан, що належить відповідачу.
Крім того, відповідно до акту обстеження від 25.05.2018 року, було зафіксовано, що в результаті горіння частина підлоги та перекриття між першим та підвальним поверхом прийшли у непридатний стан, а саме перегоріла несуча балка та покриття підлоги. На стіні сліди горіння та копоті.
Займання виникло у ресторані, який розташований у підвальному поверсі під квартирою АДРЕСА_1 . Дане приміщення, де виникла пожежа, орендується відповідачем Приватним підприємством « М.І.Д», директором якого є ОСОБА_2 , а належить на праві власності Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.
Відповідно до довідки про вартість виконаних будівельних робіт на загальну суму 35 955,92 грн..
Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно положень статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Крім того, як зазначив Верховний Суд у постанові від 06.06.2018 року по справі № 369/2178/16, обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в житлових приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в житлових приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму.
У пункті 3.7.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства України від 17.05.2005 року № 76, забезпечення пожежної безпеки в жилих будинках покладається на власників цих будинків або на уповноважені ними органами, а в жилих приміщеннях ( квартирах) також і на їх власників, наймачів ( орендарів). Взаємні зобов`язання власника будинку, власника, наймача ( орендаря) жилого приміщення щодо забезпечення пожежної безпеки повинні визначатись договором. Забезпечення пожежної безпеки в інших окремо розташованих на прибудинковій території спорудах і гаражах покладається на їх власників.
За змістом частини четвертої ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.
Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом ( ст. 322 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та вина зазначеної особи.
При цьому, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдана шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. В той же час, позивач доводить лише факти, на яких грунтуються його позовні вимоги. Відповідну правову позицію було викладено в постанові Верховного Суду від 07.03.2018 року ( справа № 711/2292/16).
З викладених обставин випливає, що відповідачем, як користувачем приміщення, де зайнялась пожежа, належним чином своїх обов`язків не виконувалось. В результаті недбалого користування вентиляцією, з вини відповідача, відбулось займання, що призвело до пошкодження квартири АДРЕСА_2 , що належить позивачу. Таким чином, випливає, що шкода була заподіяна внаслідок дій відповідача та з його вини, а між діями відповідача та наслідками у вигляді заподіяної шкоди наявний причинно-наслідковий зв`язок. З огляду на це суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму матеріальної шкоди у розмірі 35 955,92 грн..
Позивач також просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати пов`язані з розглядом справи у вигляді судового збору в розмірі 704,80 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5600 грн..
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
В матеріалах справи наявні підтвердження того, що позивачем були понесені судові витрати в розмірі 704,80 грн., у зв`язку із чим суд вважає за можливе стягнути дані суму з відповідача на користь позивача.
Підтвердження того, що позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5600 грн. в матеріалах справи відсутні у зв`язку із чим суд вважає за необхідне в задоволенні даної вимоги відмовити.
З наведеного вище, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.
Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.
У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити частково.
На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 15,16, 22, 1166 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «М.ІД» за участю третьої особи: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про стягнення суми заподіяних збитків,- задовольнити частково.
В задоволенні решти вимог відмовлено.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Р.Д. Абухін