Провадження № 2-с/638/227/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2019 суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Шестак О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.10.2019 по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за вивезення побутових відходів, -

встановив:

31.10.2019 до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.10.2019 по справі за заявою ТОВ «Харків Екоресурс» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за вивезення побутових відходів.

В обґрунтування зазначеної вимоги ОСОБА_1 вказує, що 26.10.2019 ним рекомендованим листом отриманий судовий наказ від 16.10.2019, виданий Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Харків Екоресурс» заборгованості за вивезення побутових відходів в сумі 1315,39 грн. за період з 01.10.2016 по 01.04.2016, а також в рівних частинах судового збору в розмірі по 96,05 грн. з кожного.

Заявник вказує, що ТОВ «Харків Екоресурс» до заяви не додані документи, які б підтверджували сам факт існування діючих у відповідності до законодавства України договірних правовідносин між ТОВ «Харків Екоресурс» та ОСОБА_1 Так, в заяві про видачу судового наказу товариство посилається лише на існування договору «Про надання послуг з вивезення побутових відходів», та в підтвердження надає посилання та копію видання «Харьковские известия» від 27.11.2012, в якому і надрукований цей договір, який за своїм змістом, згідно ст. 633 ЦК України, містить ознаки публічного договору.

Посилаючись на п. 2 ст. 627 ЦК України, п. 17 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», заявник вказує, що договір про надання послуг повинен бути обов`язково індивідуальним, тобто зазначений договір не може бути публічним договором, в зв`язку з чим посилання ТОВ «Харків Екоресурс» на договір «Про надання послуг з вивезення побутових відходів», надрукований у виданні «Харьковские известия» від 27.11.2012, не може бути прийнято судом до розгляду як доказ існування дійсних законних цивільних або господарських взаємовідносин між ТОВ «Харків Екоресурс» та заявником.

Також ОСОБА_1 вказує, що ТОВ «Харків Екоресурс» в заяві про видачу судового наказу при визначенні суми заборгованості посилається лише на самостійно ним відкритий «особовий рахунок № НОМЕР_1 », а також для доказу самої суми заборгованості надає самостійно ним виготовлені та самостійно ним завірені «Довідку про рух коштів по особовому рахунку № НОМЕР_1 » та «Розрахунок суми боргу....», що, на думку заявника, не може бути прийнято судом як доказ існування боргу.

Заявник зазначає, що до теперішнього часу ТОВ «Харків Екоресурс» реально не надавало йому послуг по вивезенню побутових відходів, і в своїй заяві товариство не надає ніяких документальних доказів того, що такі послуги фактично надавались.

Посилаючись на ст. 633 ЦК України заявник вказує, що для того, щоб взаємовідносини між підприємцем та фізичною особою базувалися на публічному договорі, фізична особа повинна сама звернутися до підприємця з проханням виконати для неї якусь роботу, однак він з таким проханням до ТОВ «Харків Екоресурс» не звертався і жодного разу особисто не здійснював сплату коштів на користь ТОВ «Харків Екоресурс» за надані раніше чи майбутні послуги.

Посилаючись на ч. 1 ст. 627 ЦК України заявник вказує, що він не може бути примушений обов`язково підписати договір з ТОВ «Харків Екоресурс» або приєднатися до існуючого публічного договору або усного договору про надання послуг.

Посилаючись на ч. 4 ст. 202 ЦК України ОСОБА_1 вказує, що для доказу факту існування наданих йому ТОВ «Харків Екоресурс» договірних послуг з вивезення побутових відходів та факту існування його заборгованості за такі послуги ТОВ «Харків Екоресурс» повинно було надати узгоджені з ним акти виконаних робіт.

На підставі викладеного заявник вважає безпідставними і необгрунтованими заявлені ТОВ «Харків Екоресурс» вимоги, які мають ознаки спору про право.

Посилаючись на ст. 165 ЦПК України ОСОБА_1 вважає, що суд повинен був відмовити ТОВ «Харків Екоресурс» у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як встановлено матеріалами справи, ТОВ «Харків Екоресурс» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою про видачу судового наказу щодо вимог про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за вивезення побутових відходів.

16.10.2019 Дзержинським районним судом м. Харкова за заявою ТОВ «Харків Екоресурс» був виданий судовий наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Харків Екоресурс» заборгованості за вивезення побутових відходів за період з 01.10.2016 по 01.04.2019 в сумі 1315,39 грн., а також судового збору в розмірі по 96,05 грн. з кожного боржника.

Згідно ч. 3 ст. 171 ЦПК України в разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Відтак, проаналізувавши обставини справи та вимоги закону, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки спірний наказ виданий без урахування всіх обставин, що мають значення, та між сторонами існує спір про право, а зазначені в заяві про скасування судового наказу доводи боржника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено.

За приписами ч. 2 ст. 164 ЦПК України в разі відмови в видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. В разі пред`явлення стягувачем позову до боржника в порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 164, 170, 171 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.10.2019 по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за вивезення побутових відходів задовольнити.

Скасувати судовий наказ Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.10.2019 по справі про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» заборгованості за вивезення побутових відходів за період з 01.10.2016 по 01.04.2019 в сумі 1315,39 грн., а також судового збору в розмірі по 96,05 грн. з кожного боржника.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс», що його вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: