Провадження № 2/344/3253/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Шамотайла О.В.

з участю секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, ОКП "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації", Івано-Франківської міської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, ОКП "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації", Івано-Франківської міської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування.

У обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 23.06.1988року вона проживає в будинку АДРЕСА_1 . ЇЇ мати- ОСОБА_2 в 1967 році виплатила грошові кошти за отриману квартиру, яку вона купила в кооперативі під виплату. Право власності на вказану квартиру у подальшому не було оформлено, однак позивач вселилася в житло та користується ним, як дочка власника. Позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати- ОСОБА_2 , а вона по даний час продовжує мешкати у вказаному вище житлі, вважає себе єдиним законним власником майна набутого після смерті матері у спадок, яка за життя в травні 2005р. склала заповіт на все своє майно в її ( позивача) користь. Крім того позивач зазначає в позовній заяві, що державний нотаріус відмовив їй у прийнятті заяви на оформлення спадщини у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1 .

З урахуванням уточнень до позовної заяви від 27.11.2018р. позивач просить визнати за нею - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 ( а.с. 142. 143-146).

Згідно розпорядження керівника апарату Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області № 84 від 01.10.2018 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 у відставку, вказана справа передана у провадження судді Шамотайлу О.В.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 05.11.2018р прийняти до розгляду вказану справу .

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 10.12.2018р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 05.04.2019р. позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 29.05.2019р. ухвалу Івано-Франківського міського суду від 05.04.2019р. скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції

Позивач в дане судове засідання не з`явилася, 22.08.2019р. подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила задоволити ( а.с. 246).

В метеріалах справи міститься заява завідувача Першої державної нотаріальної контори Андрусяк К.Ф. про розгляд справи у відсутності представника нотаріальної кантори ( а.с. 237).

26.11.2019р. до суду надійшла заява від представника Івано-Франківської міської ради Є.Маротчак про розгляд справи у його відсутності, у вирішенні спору поклався на розсуд суду , за умови доведення обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог ( а.с. 134).

Представник відповідача ОКП "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації", в дане судове засідання не з`явився, заяв та клопотань від представника не надходило.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, то судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що у позові слід відмовити.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 ( а.с.11) - мати позивача ОСОБА_1 .

Із змісту позовної заяви та уточнення до позовної заяви судом встановлено, що

після смерті ОСОБА_2 позивач є єдиним законним власником майна набутого після смерті матері на підставі заповіту складеного останньою за життя в 2005році та є єдиним власником квартиру АДРЕСА_1 , яку купила її мати в кооперативі, однак у подальшому право власності на житло не оформила.

Позивач стверджує, що державним нотаріус відмовлено їй у прийнятті заяви на оформлення спадщини у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану вище квартиру.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках ( ст. 13 ЦПК України).

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбаченихстаттею 16 ЦК Україниз урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду цивільної справи № 654/1790/16-ц (постанова від 18.12.2018), застаттею 6 Конвенції прозахист прав людини і основоположних свобод визначається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенціїна ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особамає право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Частиною 1ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З огляду на викладене правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Згідно зі ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК Українипередбачено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до положеньст. 1258 ЦК Україниспадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановленихстаттею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 3ст. 1268 ЦК Україниспадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогост. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно достатті 392 ЦК Українивласник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З урахуванням положень частини першої статті15та статті392 ЦК Українивласник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 23Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За ст. 49 Закону України «Про нотаріат», однією із підстав для відмови у вчиненні нотаріальних дій є неподання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.ст.12,81 ЦПК України, що узгоджується з ст.ст.10,60 ЦПК України, в редакції 2004 року, що діяли на час постановлення оскаржуваного рішення).

Згідно з інформаційною довідкою наданою державним нотаріусом Антонюк Л.І. на вимогу суду встановлено, що згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину0 за №58030129, від 23.10.2019року, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася ( а.с. 12).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не було надано суду жодних документів, які б свідчили про наявність відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії - оформленні свідоцтва про право на спадщину, крім того не представлено суду і копію заповіту складеного на ім`я позивача, на який остання посилається в позовній заяві.

Крім того, як роз`яснено Пленумом ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ в п. 3.1. Інформаційного листа від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнанняу разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втирати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

У відповідності з п. 3.1 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття.

В даному випадку відсутня належна відмова інших спадкоємців від спадщини, зокрема в користь позивача. Протилежного позивачем не доведено.

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Матеріали справи також не містять копії заяви позивача з якою остання зверталася до державного нотаріуса про прийняття спадщини та відсутня постанова нотаріуса про відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину, про що стверджує позивач в позовній заяві.

Тому, суд в задоволенні позову відмовляє, внаслідок чого понесені позивачем судові витрати, відповідно до вимог п. 2 ч. 2ст. 141 ЦПК України слід віднести на її рахунок.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 80, 81, ч.2 ст.247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, ОКП "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації", Івано-Франківської міської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (а після чого, безпосередньо до апеляційного суду). Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Шамотайло О.В.