ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 520/11083/15-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/813/2399/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів - Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря - Маслова Р.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2016 року у складі судді Луняченка В.О.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та, уточнивши позов в процесі розгляду справи, просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 47,1 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м., яка складається з двох кімнат та на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , що складається в цілому з однієї житлової кімнати, загальною площею 26,4 кв.м., в тому числі житловою площею 16,3 кв.м., корисною 25,5 кв.м.

Позивачка посилалася на те, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 22 квітня 2015 року встановлений факт проживання однією сім`єю її та ОСОБА_1 з 07 грудня 1997 року по 01 вересня 2014 року, а також встановлено, що сторони забезпечували себе всім необхідним для життя, вели спільне господарство, повністю або частково об`єднували та витрачали кошти.

За час проживання однією сім`єю позивачка разом з відповідачем придбали майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , та квартиру АДРЕСА_2 , право власності на які було зареєстровано за відповідачем.

Вважаючи вказане майно спільним майном подружжя просила позов задовольнити.

Заочним рішенням Київського районного суду від 05 лютого 2016 року визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 47,1 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 26,4 кв.м., житловою площею 16,3 кв.м..

Визначено, що рішення після набрання законної сили є підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 05 лютого 2016 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у фактичних шлюбних відносинах з 01 січня 2004 року по 01 квітня 2012 року, а квартира АДРЕСА_2 була придбана ОСОБА_1 10 квітня 2002 року; квартира АДРЕСА_1 придбана ним 24 листопада 2004 року після продажі своєї квартири 23 листопада 2004 року.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши осіб, які приймають участь у справі, вивчивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до наступного.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що спірне майно є предметом спільної сумісної власності подружжя, а частки чоловіка та дружини є рівними.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступного.

Встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2015 року встановлений факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 07 грудня 1997 року по 01 вересня 2014 року ( т.1 а.с. 29-31).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 13 червня 2017 року змінено заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2015 року та встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 01 січня 2004 року по 01 квітня 2012 року (т.1 а.с. 233-234).

Постановою Верховного Суду від 20 березня 2019 року заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2015 року в незміненій частині та рішення Апеляційного суду Одеської області від 13 червня 2017 року залишено без змін.

За договором купівлі-продажу від 21 січня 2000 року ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_3 . ( т.1 а.с. 124).

За договором купівлі-продажу від 10 квітня 2002 року ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 125).

Згідно договору купівлі-продажу від 23 листопада 2004 року ОСОБА_1 продав квартиру АДРЕСА_3 за 4100 грн.( т.1 а.с. 126).

Згідно договору купівлі-продажу від 24 листопада 2004 року ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_1 за 11069 грн. ( т. 1 а.с. 127).

Квартира АДРЕСА_1 придбана ОСОБА_1 за його особисті кошти, які він отримав від продажу належної йому квартири АДРЕСА_3 , та за кошти, зароблені ним особисто як моряком за контрактами, що були укладені з 13 травня 1994 року по 26 листопада 2002 року з заробітною платою від 360 до 530 доларів США щомісячно, що підтверджено документально ( т.1 а.с.128-138).

Будь-які відомості про заробітки та доходи ОСОБА_2 , якими б вона могла приймати участь у придбанні квартири АДРЕСА_1 , відсутні та позивачкою не надані.

Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Правила статті 74 СК України на відносини, які виникли до 01 січня 2004 року, не поширюються, а нормами Кодексу про шлюб та сім`ю визнання майна спільною сумісною власністю жінки та чоловіка, що проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не передбачено.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Оскільки квартира АДРЕСА_2 придбана ОСОБА_1 10 квітня 2002 року, а рішенням суду встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 01 січня 2004 року по 01 квітня 2012 року, то вказана квартира не може бути об`єктом права спільної сумісної власності.

Квартира АДРЕСА_1 придбана 24 листопада 2004 року ОСОБА_1 за власні особисті кошти, отримані ним від продажу 23 листопада 2003 року належної йому іншої квартири та зароблені ним особисто під час роботи моряком за контрактами, тому вона не може бути об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1

ОСОБА_2 не надано належних доказів на підтвердження отримання нею доходів, котрі могли були використані для придбання вказаної квартири.

Навпаки ОСОБА_1 надано докази того, що квартира АДРЕСА_1 була придбана виключно за особисті кошти відповідача, отримані ним від продажу належної йому іншої квартири та за кошти, зароблені ним особисто ще до 2004 року.

Крім того, рішенням апеляційного суду Одеської області від 13 червня 2017 року встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 01 січня 2004 року по 01 квітня 2012 року, квартира АДРЕСА_1 була придбана 24 листопада 2004 року, то вона ніяк не могла бути придбана за спільні кошти подружжя.

При встановлених обставинах та на підставі наданих доказів відсутні законні підстави для задоволення позову ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, оскільки спірні об`єкти: квартира АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2 не є об`єктами спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи викладене доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 заслуговують на увагу та підлягають задоволенню, а рішення суду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню, оскільки постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2016 року скасувати.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 08 липня 2019 року.

Головуючий /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков