ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7825/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2019 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Мицик Ю.С., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

31.10.2019 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що 19.06.2017 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики б/н, згідно якого ОСОБА_3 отримав грошові кошти в розмірі 265 500 грн. та зобов`язався до 26.06.2018 повернути грошові в розмірі 372750 грн. У зв`язку з неповерненням ОСОБА_3 отриманих грошових коштів за договором позики, ОСОБА_1 вимушений був звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та стягненням заборгованості за договором. В подальшому, позивачу стало відомо, що відповідач аналогічним шляхом отримав грошові кошти від інших осіб та не повернув борг.

За фактом вчинення протиправних дій позивач звернувся до поліції з заявою №ЄО-79801 від 08.12.2017, на підставі якої було відкрито кримінальне провадження №10011697.

За даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 .

З огляду на наведене, заявник вважає, що існує реальна ймовірність того, що відповідач спробує здійснити будь-які дії спрямовані на зміну власника вказаного нерухомого майна, що призведе до неможливості виконання судового рішення, а тому просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому, закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч.1 ст.149 ЦПК України.

З точки зору Закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб , забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд акцентує увагу заявника на те, що саме на суд покладено обов`язок перевірки обґрунтованості накладення арешту на те, чи інше майно задля недопущення порушення прав інших осіб і свавілля в цьому питанні.

Однак у поданих до суду матеріалах відсутні відомості про належність відповідачу на час розгляду справи квартири АДРЕСА_1 , оскільки інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно датована ще 02.08.2019. Крім того, з вказаної довідки неможливо встановити вартість квартири на яку позивач просить накласти арешт, відтак суд позбавлений можливості перевірити співмірність заходів забезпечення позову.

Так, з наведених у заяві про забезпечення позову, фактів та обґрунтувань вбачається, що позивач в повній мірі не надав доказів належності майна відповідачу, що унеможливлює накладення арешту на нерухоме майно за заявою про забезпечення позову.

Враховуючи предмет даного позову, наведені заявником докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві про забезпечення позову, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог про стягнення заборгованості за договором позики, суд вважає заяву про забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись стст. 149, 150, 153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ: МИЦИК Ю.С.