Дата документу 05.11.2019 Справа № 335/6450/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний №335/6450/19

Провадження №22-ц/807/3402/19

Запорізькій апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Волчанової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради та районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, третя особа служба (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, про визнання протиправним та скасування розпорядження голови районної адміністрації,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, третя особа служба (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, про визнання протиправним та скасування розпорядження голови районної адміністрації.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 26 жовтня 2017 року за рішенням комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району було рекомендовано призначити ОСОБА_1 опікуном над малолітніми ОСОБА_3 , 2015 року народження, і ОСОБА_4 , 2016 року народження, та співпрацювати з Запорізьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді.

Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району №732р від 30 жовтня 2017 року ОСОБА_1 було призначено опікуном над малолітніми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2

09 листопада 2017 року на підставі письмової заяви ОСОБА_1 та наказу директора Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 09 листопада 2017 року № 503 родину було взято під супровід.

11 квітня 2019 року розпорядженням голови районної адміністрації було відібрано малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у опікуна ОСОБА_1

03 травня 2019 року районною адміністрацією Запорізької міської ради по Вознесенівському району було видано розпорядження № 271р про звільнення ОСОБА_1 від повноважень опікуна над малолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Вважає, що звільнення позивача від повноважень опікуна є крайнім заходом, оскаржуване розпорядження мало ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Таке розпорядження є протиправним, оскільки обов`язки опікуна позивач здійснювала належно, повністю виконувала усі вказівки та розпорядження органу опіки та піклування, матеріально забезпечувала своїх онуків всім необхідним.

Крім того, на думку позивача, звільнення позивача від повноважень опікуна над малолітніми онуками відбулося в порушення вимог ч. 3 ст. 75 ЦК України з перевищенням відповідачем своїх повноважень, через порушення процедури позбавлення опіки.

Посилаючись на вказане, позивачка просила суд: визнати протиправною діяльність відповідача щодо винесення розпорядження районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району № 271р від 03 травня 2019 року № 271р «Про звільнення ОСОБА_1 від повноважень опікуна над малолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » та скасувати розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 03.05.2019 року № 271р «Про звільнення ОСОБА_1 від повноважень опікуна над малолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Також, зазначає, що ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року у відкритті провадження за адміністративним спором про визнання протиправним та скасування розпорядження голови районної адміністрації було відмовлено з підстав того, що розгляд даного спору повинен здійснюватися за правилами цивільного судочинства, в зв`язку з чим рекомендовано ОСОБА_1 звернутися з позовом до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 03.05.2019 року № 271р «Про звільнення ОСОБА_1 від повноважень опікуна над малолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду служба (управління) у справах дітей Запорізької міської ради подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом прав малолітніх дітей, прийняття судом рішення без урахування вимог діючого законодавства у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, без повного і всебічного з`ясування всіх обставин справи з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району, не погоджуючись із рішенням суду також подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, прийняття рішення без урахування вимог чинного законодавства у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, невідповідність висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи, та неналежне дослідження доказів судом, просить суд рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Від ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційні скарги, в якому щодо доводів апеляційної скарги районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району зазначено, що позбавлення опіки та відібрання дітей у опікуна варто розглядати як крайній захід до особи, що не виконує своїх опікунських обов`язків, а в даній справі мав місце лише одиничний випадок, будь-які інші зауваження і скарги на опікуна за період догляду відсутні, вирішення питання про звільнення опікуна від його обов`язків у зв`язку з неналежним їх виконанням ч. 3 ст. 75 ЦК України віднесено до виключної компетенції суду. Наголошено на тому, що відповідачем було винесено спірне розпорядження з порушенням процедури його прийняття, та за відсутності фактичних підстав його винесення, що підтверджується встановленими в судовому рішенні обставинами справи.

Стосовно доводів апеляційної скарги служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 у відзиві зазначив, що опікуна було позбавлено опікунства над дітьми без належного встановлення дійсних обставин справи у судовому порядку щодо побиття дитини. Зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року, зокрема пункт 49, в частині права органу опіки та піклування звільнити особу від здійснення повноважень опікуна, піклувальника у вказаних випадках прямо суперечить нормі ч. 3 ст. 75 ЦК України, яка підлягає застосуванню як норма закону, що має вищу юридичну силу порівняно з нормою підзаконного нормативного акту, що було викладено в рішенні суду. Таким чином, вважають апеляційні скарги необґрунтованими та протиправними, а оскаржуване судове рішення законним та обґрунтованим, таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ( ч.1 ст. 367 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог учасниками справи не оскаржується, а тому судовою колегією не переглядається.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційних скарг та зміни оскаржуваного рішення в частині обґрунтування підстав задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом, що розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району № 732р від 30 жовтня 2017 року опікуном над малолітніми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено ОСОБА_1 , яка є рідною бабусею дітей (т.1 а.с.14).

Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 11.04.2019 року №226р «Про негайне відібрання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від опікуна ОСОБА_1 » малолітні діти відібрані від опікуна та були влаштовані до комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча лікарня №1» Запорізької міської ради (т.1 а.с.15).

Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 03.05.2019 року №271р «Про звільнення ОСОБА_1 від повноважень опікуна над малолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » звільнено ОСОБА_1 від повноважень опікуна малолітніх дітей, влаштовано дітей на повне державне забезпечення до КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» (т.1 а.с.41).

Задовольняючи частково вимоги позивача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що спірне розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 03.05.2019 року №271р «Про звільнення ОСОБА_1 від повноважень опікуна над малолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », яким звільнено ОСОБА_1 від повноважень опікуна малолітніх дітей, влаштовано дітей на повне державне забезпечення до КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» прийняте поза межами повноважень відповідача, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 251 СК України особа може бути звільнена від обов`язків опікуна або піклувальника дитини у випадках, передбачених Цивільним кодексом України, а також тоді, коли між опікуном, піклувальником та дитиною склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню ними опіки, піклування.

Відповідно до ст. 75 ЦК України суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Суд, якщо він призначив піклувальника, або орган опіки та піклування може звільнити піклувальника від його повноважень за заявою особи, над якою встановлено піклування. За заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов`язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров`я або закладу соціального захисту.

Так, вказаною нормою права (ч.1 ст.75 ЦК України), визначено повноваження органу опіки та піклування звільняти опікуна від виконання повноважень лише за заявою самого опікуна.

У разі невиконання опікуном своїх обов`язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров`я або закладу соціального захисту, рішення про звільнення такого опікуна від виконання повноважень може прийняти лише суд за заявою органу опіки та піклування (ч.3 ст.75 ЦК України).

Колегією суддів не беруться до уваги доводи апеляційних скарг з приводу посилання на п. 49 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 (далі Порядок), як на підтвердження правомірності прийнятого розпорядження.

Так, пунктом 49 Порядку передбачено, що орган, який встановив опіку, піклування, за заявою особи може звільнити її від здійснення повноважень опікуна, піклувальника.

Районна, районна у м. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради або суд може звільнити особу від здійснення повноважень опікуна, піклувальника у разі невиконання нею своїх обов`язків, поміщення дитини до закладу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у разі, коли між опікуном, піклувальником та дитиною склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню опіки, піклування, а також за наявності обставин, зазначених у статті 212 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановивши такі обставини, які свідчать про наявність правової колізії коли один нормативно-правовий акт суперечить іншому, за наявності кількох нормативно-правових актів, які регулюють одні й ті ж правовідносини, суд виходить з того, що у такому разі застосуванню підлягає нормативно-правовий акт, який має вищу юридичну силу, в даному випадку - Цивільний кодекс України, відповідно до якого питання про звільнення від повноважень опікуна, у разі невиконання ним своїх обов`язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров`я або закладу соціального захисту, віднесено до виключної компетенції суду.

Отже, звільнення позивачки від повноважень опікуна малолітніх дітей відбулося в порушення вимог ч.3 ст.75 Цивільного кодексу України, тому оскаржуване розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 03.05.2019 року №271р прийнято відповідачем не у межах наданих повноважень, оскільки рішення про звільнення особи від виконання обов`язків опікуна, за відсутності заяви про таке звільнення від самого опікуна, може бути прийнято лише судом за наслідком розгляду заяви відповідного органу опіки та піклування.

Це насамперед обумовлюється самою природою правовідносин, а саме необхідністю повно та об`єктивно оцінити обставини й умови виконання опікуном своїх обов`язків (на відміну від перших двох випадків, коли це питання вирішується органом опіки та піклування в силу його безспірності за ініціативою або підопічного, або опікуна).

З цих підстав суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що спірне розпорядження прийнято відповідачем поза межами наданих повноважень.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційних скарг, щодо посилання на п.51 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24.09.2008 року, як на підтвердження правомірності прийнятого розпорядження, оскільки даною нормою встановлено хронологію дій при встановленні наявності загрози для життя або здоров`я дитини, що є підставою для звернення до суду із відповідним позовом.

Твердження апеляційних скарг служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради та Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про те, що вони під час прийняття розпорядження про звільнення опікуна від виконання повноважень діяли відповідно до положень ст. 9 Закону України « Про запобігання та протидію домашньому насильству» є неприйнятними.

Пунктом 4 частини 1 статті 9 названого Закону передбачено, що до повноважень органів опіки та піклування у сфері запобігання та протидії домашньому насильству стосовно дитини та за участю дитини належать: розгляд у порядку, встановленому законодавством, питань про доцільність відібрання дитини в опікуна (піклувальника), прийомних батьків, батьків-вихователів, про звільнення особи від обов`язків опікуна (піклувальника) дитини, розірвання договору про патронат над дитиною, скасування рішення про влаштування дитини до дитячого будинку сімейного типу або до прийомної сім`ї у разі здійснення домашнього насильства стосовно дитини або за участю дитини.

Однак, розгляд вищеназваних питань має відбуватись у межах повноважень органів опіки та піклування та у спосіб, визначений законодавством.

Крім вимог Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила СК України та ЦК України, які регулюють розгляд даних питань.

Отже, суд першої інстанції визнавши незаконним та скасувавши рішення відповідача №№271р від 03 травня 2019 року обгрунтовано виходив з того, що відповідач повинен був не своїм рішенням звільняти позивачку від обов`язків опікуна, а ініціювати вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Разом із тим, частково задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржуване розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 03.05.2019 року №271р, суд першої інстанції надав оцінку фактичним обставинам, які стали підставою для звільнення позивача від повноважень опікуна, з чим не погоджується колегія суддів, оскільки це є передчасним та відноситься до виключних повноважень суду, який буде розглядати це питання у разі подання органом опіки та піклування відповідної заяви.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційних скарг та зміни оскаржуваного рішення в частині обґрунтування підстав задоволення позову, тобто спірне розпорядження прийняте поза межами повноважень відповідача, у порушення вимог ч.3 ст. 75 ЦК України, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Зважаючи на те, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, однак рішення суду змінено лише в частині мотивів відмови у позові, то сплачений судовий збір за подання апеляційних скарг не підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради та районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2019 року в цій справі в частині задоволення позовних вимог про визнання незаконними та скасування розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 03 травня 2019 року №271р «Про звільнення ОСОБА_1 від повноважень опікуна над малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » змінити в частині обґрунтування підстав задоволення позовних вимог в цій частині.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 листопада 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова