ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1797/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., (суддя-доповідач), Грох Л.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю апелянта та її представника,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_2 , за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Стефанишина С.Л. від 30 липня 2019 року,

в с т а н о в и в :

У липні 2019 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою та просила видати обмежувальний припис на строк 6 місяців стосовно ОСОБА_2 у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав, з покладенням на нього заборони наближення на 100 м. до місця її проживання та проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , до місця її роботи в ТОВ «Сільпо-Фудж», магазин № НОМЕР_1 за адресою: Старокостянтинівське шосе, буд. 6/1-А, м. Хмельницький, до місця проживання баби, ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , а також заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку, особисто і через третіх осіб.

Заяву мотивовано тим, що вона протягом тривалого періоду часу постійно потерпає від насильства, яке чинить ОСОБА_2 , її колишній чоловік. Кривдник поводить себе агресивно по відношенню до неї та дитини, систематично вчиняє щодо неї фізичне та психологічне насильство, у зв`язку з чим вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів із заявами про притягнення бувшого чоловіка до юридичної відповідальності, а також за медичною допомогою до лікувальних закладів. Вважає, що відповідно до ст.26 Закону України «Про запобігання та протидії насильству» до ОСОБА_2 слід вжити заходи тимчасового обмеження його прав.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 липня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву та визначити наступні тимчасові обмеження прав ОСОБА_2 : заборонити наближення на 100 м. до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до місця роботи ТОВ «Сільпо-Фуд», магазин № НОМЕР_1 за адресою: м. Хмельницький, вул. Старокостянтинівське шосе, 6/1А; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. При цьому послалася на порушення судом норм матеріального та процесуального права. На її думку судом не надано належної оцінки доказам у справі, не враховано, що ОСОБА_2 вчиняє дії, які ставлять у небезпеку її життя та здоров`я, вчиняє психологічних тиск, у зв`язку з чим вона неодноразово зверталася за медичною допомогою до лікувальних закладів та до правоохоронних органів, з метою притягнення бувшого чоловіка до юридичної відповідальності.

В суді апелянт та її представник підтримали апеляційну скаргу. Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, відповідно до інформаційного листа Укрпошти судову повістку та копію апеляційної скарги було вручено йому особисто 29.10.2019 року.

Заслухавши учасників справи та перевіривши матеріали справи суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що з 2014 року по листопад 2017 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 проживали разом однією сім`єю в квартирі АДРЕСА_3 . Рішенням суд від 05.04.2018 року шлюб між ними розірвано. З листопада 2017 року заявник разом із дочкою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає окремо від ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_4 .

Відмовляючи у задоволенні заяви суд виходив з недоведеності обставин щодо наявності правових підстав для обмежувального припису, оскільки на неодноразові звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів, з метою притягнення ОСОБА_2 до юридичної відповідальності, останнього так і не було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення або кримінального злочину.

Однак такий висновок суду є помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства.

Відповідно до пунктів 3, 6, 7, 8 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами другою, третьою, четвертою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 неодноразово, в період 2018-2019 років зверталася до Хмельницького відділу поліції Головного управління НПУ в Хмельницькій області щодо вчинення насильства з боку ОСОБА_2 (а.с.14-20).

Постановою від 13.10.2018 року було закрите кримінальне провадження №0005368 від 17.08.2018 року у зв`язку з відсутністю кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, копію постанови направлено для вирішення питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП (а.с.21).

Зі змісту травмокарт Хмельницької міської лікарні вбачається, що протягом 2018 року ОСОБА_1 зверталася за медичною допомогою з приводу її побиття знайомою особою (а.с. 22-24).

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.09.2018 року провадження в справі відносно ОСОБА_2 за ст. 173-2 КУпАП було закрито, у зв`язку із закінченням строків, на підставі ст. 38 КУпАП (а.с.32).

Постановами судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.11.2018 року, 05.10.2018 року, 06.11.2018 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 173-2 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. При цьому у мотивувальній частині вказаних постанов суд вказав на те, що дії ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 можливо кваліфікувати як дрібне хуліганство, за ст. 173 КУпАП (а.с.33, 34, 37, 38).

Допитані в суді апеляційної інстанції свідки ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , в допиті яких судом першої інстанції було безпідставно відмолено, пояснили, що протягом тривалого періоду часу ОСОБА_2 вчиняє щодо бувшої дружини, ОСОБА_1 неправомірні дії фізичного та психологічного характеру. Так, свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що приблизно 1 рік тому ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на території дитячого садка застосував фізичне насильство до ОСОБА_1 , здушив її шию, при цьому свідком цієї події була малолітня дитина заявниці. Крім того, періодично протягом 2018-2019 років ОСОБА_2 телефонував до неї та здійснював погрози фізичної розправи щодо ОСОБА_1 Свідок ОСОБА_6 в суді пояснив, що протягом 2019 року декілька разів проводив заявницю ОСОБА_1 з місця роботи в магазині до місця проживання, оскільки її бувший чоловік ОСОБА_2 неодноразово погрожував їй фізичною розправою, вчиняв психологічне насильство. Приблизно 3 місяці назад він був свідком, як ОСОБА_2 з розбитою пляшкою стояв поряд з ОСОБА_1 на вулиці і погрожував останній фізичною розправою, вів себе непристойно, висловлювався по відношенню до заявниці нецензурною лайкою.

Враховуючи встановлені вище обставини, які вказують на вчинення з боку ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 довготривалого періодичного психологічного насильства, її вимоги щодо встановлення тимчасових обмежень прав заінтересованої особи слід визнати обґрунтованими.

Висновок суду про відсутність підстав для задоволення встановлення тимчасових обмежень відносно ОСОБА_2 через відсутність даних щодо притягнення його до кримінальної та (або) адміністративної відповідальності за вчинення протиправних дій відносно ОСОБА_1 є помилковим. Сам по собі факт не притягнення особи до юридичної відповідальності не може бути підставою для відмови у встановленні тимчасових обмежень за наявності інших об`єктивних даних, якими підтверджуються доводи заявника.

В даному випадку досліджені вище докази з достовірністю вказують на вчинення ОСОБА_2 по відношенню до бувшої дружин ОСОБА_1 психологічного насильства, тому відмову суду у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису не можна визнати обґрунтованою

З урахуванням встановлених обставин справи колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису з урахуванням змісту її апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву задовольнити. Видати обмежувальний припис строком на шість місяців щодо заборони ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче ніж 100 м: до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; до місця роботи ОСОБА_1 ТОВ «Сільпо-Фудж», магазин № НОМЕР_1 за адресою: м. Хмельницький, вул. Старокостянтинівське шосе, 6/1А; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави.

Про видачу судового припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Хмельницький відділ поліції Зарічанського відділення поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 листопада 2019 року.

Судді: Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

Т.В. Спірідонова