ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 653/3711/16-ц Головуючий в 1 інстанції Крапівіна О.П.
Номер провадження 22-ц/819/896/19 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Майданіка В.В.,

секретар Пісоцька Т.І.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області у складі судді Крапівіної О.П. від 13 травня 2017 р. у справі за позовом Новоолексіївської госпрозрахункової житлової ремонтно-будівельної дільниці до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про усунення перешкод у користування житловим приміщенням та виселення,

В С Т А Н О В И Л А :

09.11.2016р. представник Новоолексіївської госпрозрахункової житлово ремонтно-будівельної дільниці (надалі Новоолексіївська ГЖРБД ) звернувся із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та виселення з квартири АДРЕСА_1 із тих підстав, що відповідачі проживали у спірній квартирі на підставі договору оренди, укладеному 30.09.2013р., строк дії якого завершився 31травня 2016р.без права продовжувати дію цього договору.

Оскільки відповідачам направлено повідомлення від 28.04.2016р. про звільнення займаного приміщення у зв`язку із закінченням дії оренди, однак останні відмовились його звільняти, просить зобов`язати відповідачів та членів їх сім`ї усунути перешкоди у користуванні квартирою шляхом їх виселення.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 13 травня 2017 р. позовні вимоги Новоолексіївської госпрозрахункової житлової ремонтно-будівельної дільниці задоволені частково. Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом їх виселення.

Рішення суду мотивовано тим, що у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди спірної квартири та за відсутності згоди наймодавця на продовження строку оренди, відповідачі підлягають виселенню із цього приміщення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять рішення суду скасувати і постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач, як юридична особа у ЄДРПОУ не зареєстрована, а тому підстави діяти від її імені за дорученням суперечить нормам матеріального і процесуального права. Крім того, позивачем не надані докази його права власності на спірну квартиру та не враховані висновки Генічеського районного суду від 26.12.2012р., яким визнано незаконною відмову Новоолексіївської ГЖРБД на приватизацію ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спірної квартири.

Також помилковим вважає висновок суду про безпідставне проживання своєї сім`ї у спірній квартирі, оскільки суд не досліджував обставини укладання із ОСОБА_1 договору оренди внаслідок обману, а також те, що ОСОБА_2 цей договір не підписувала.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, в межах визначених ст.367 ЦПК України, судом встановлені такі фактичні обставини.

Відповідно до ч.1.ст. 109 ЖК України виселення із займаного житлового приміщення допускається з підстав, встановлених законом.

При розгляді спорів, що не врегульовані житловим законодавством, суд застосовує норми цивільного законодавства. ( правова позиція ВСУ у по станові від 22.06.2017р. у справі № 6-2010цс16).

Судом досліджені письмові докази щодо правового статусу юридичної особи позивача. У відповідності до ч.1 ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація створена і зареєстрована у встановленому законодавством порядку. Юридична особа вважається створеною із дня її державної реєстрації ( ч.4 ст.87 ЦК України).Юридична особа є такою , що припинилась, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення ( ч.2.ст.104 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається і встановлено судом, що Новоолексіївська ГЖРБД у відповідності до порядку , встановленому Положенням про державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності, затвердженого Кабінетом Міністрів України №276 від 29 квітня 1994р., що підтверджено виданим свідоцтвом від 17.10.1994р. про реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності код 22729492. ( а.с.19,84)

Згідно довідки № 553 від 19.02.1999р. із наявним статусом юридичної особи до ЄДРПО України включена Новоолексіївська госпрозрахункова житлово-будівельна дільниця, код 22729492. Крім того, за довідкою Держстату Головного управління статистики у Херсонській області вказана юридична особа , керівник ОСОБА_4, значиться в ЄДПРОУ станом на 22.12.2016р. та перебуває на обліку платника податків із 13.08.1993р. за даними ДФС України станом на 10.05.2017р.( а.с.20,59,78).

За таких обставин доводи апеляційної скарги про ліквідацію підприємства власника житлових приміщень у багатоквартирному житловому будинку через приватизацію квартир та відсутність повноважень представника позивача діяти від імені юридичної особи спростовані наведеними письмовими доказами.

З матеріалів справи вбачається і встановлено судом, що на підставі рішення адміністрації Новоолексіївської ГЖБД та договору найму на проживання у гуртожитку №3 ОСОБА_1 та членам його сім`ї : дружині ОСОБА_2 і сину ОСОБА_3 , 1989р.н. виданий ордер №3 від10.04.2004р., на вселення у кімнату площею 40,7 кв.м, буд. АДРЕСА_1 зі строком дії один рік.

У відповідності до свідоцтва про право власності від 26.11.2007р. Новоолексівської госпрозрахункової житлово - будівельної дільниці належить житловий будинок АДРЕСА_1 загальна площа якого 1929кв.м, із яких житлова площа - 806,4 кв.м. ( а.с.8-9).

На підставі акту приймання-передачі, 20.12.2008р. проведено обстеження активів вказаного житлового будинку та із госпрозрахункового рахунку власника із загальної кількості 29 квартир багатоквартирного будинку на баланс об`єднання співвласників будинку «ФОРТ» передані 23 квартири. У власності ГЖБД залишилось шість квартир серед яких значиться і спірна квартира АДРЕСА_1 . ( а.с.38-42;19,20,79,84,86).

У ході апеляційного розгляду справи сторони визнали той факт, що користування житловим приміщенням у вказаному гуртожитку відповідачам будо продовжено у відповідності до укладеного 30.09.2013р. договору найму, за умовами якого у користування сім`ї відповідачів у складі двох осіб передана двокімнатна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 55,1 кв .м на сім`ю строком до 31.05.2016р. без права продовження строку оренди.

Умовами п.7.1; 7.2 договору оренди встановлено право орендаря ОСОБА_1 під час дії договору набути у власність шляхом приватизації частини квартири.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 26.12.2012р., яке набрало чинності, суд визнав незаконною відмову відповідача у приватизації спірної квартири. При цьому цим же рішенням суду встановлено, що відповідачі реалізували своє право на приватизацію при отриманні у власність шляхом приватизації сім`ї із чотирьох осіб у АДРЕСА_2 у цьому ж населеному пункті площею 78 кв.м. Залишок який може бути приватизований становить 1,5 кв.м на кожного та 10 кв.м на сім`ю. Решта площі у спірній квартирі може бути набута лише на підставі купівлі -продажу. ( а.с.17,56-57).

У ході розгляду справи сторони визнали той факт, що наведене рішення суду не було звернуто до примусового виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавчу провадження».

Згідно п.5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992р. кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або частковою доплатою один раз. Громадяни, які мають житло на праві власності, можуть використати одержані житлові чеки для придбання частки майна державних підприємств, земельного фонду.(п.2 ст.4 цього Закону).

Надана в ході апеляційного розгляду справи заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 5.10.2017р. про передачу у власність частини квартири АДРЕСА_1 в розмірі 1,5 кв.м. кожному та додатково 10 кв.м. на сім`ю та придбання іншої частини шляхом її викупу та надання органу приватизації відповідних документів, на адресу керівника Новоолексіївського ГЖБД ОСОБА_4 . не містить інформації про отримання його вказаною юридичною особою.

За викладених обставин слід дійти висновку, що відповідачі в порядку приватизації не набули права власності на спірну квартиру та не вчиняли дій, спрямованих на придбання спірної квартири у тому числі і на умовах купівлі - продажу, а тому доводи апеляційної скарги про те, що спірна квартина не є власністю позивача суперечить наведеним нормам законодавства та спростовується наявними у справі письмовими доказами.

Отже, правовідносини сторін виникли із приводу найму житла на правах оренди та захисту прав позивача у разі можливого порушення його прав як власника спірного житла внаслідок невиконання відповідачами умов укладеного ними договору оренди після завершення строку його дії.

Положеннями ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахування вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За визначенням договору найму житла, згідно ч.1 ст. 810 ЦК України, одна сторона власник житла ( наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладання та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюється законом.

Згідно ч.1 ст. 821 цього Кодексу договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі не вказаний строк, договір вважається укладеним строком на п`ять років.

Строком договору, згідно ст.631 ЦК України є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

У п. 3.2.9 та п.5.2 договору оренди від 30.09.2013р. сторони погодили, що орендар взяв на себе обов`язок звільнити займане приміщення після закінчення договору оренди та не має право на продовження його дії після 31.05.2016р.

Виходячи зі змісту наведених умов договору та повідомлення наймача згідно письмової вимоги наймодавця від 28.04.2016р. про звільнення приміщення у зв`язку із закінченням строку договору оренди, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність волі орендодавця поновлювати цей договір, відсутність правових підстав для його поновлення після завершення строку його дії 31.05.2016р. Після завершення строку дії договору відповідачі займають спірну квартиру без будь-яких правових підстав, а тому права власника спірного майна є порушеними і підлягають захисту шляхом виселення відповідачів.

Оскільки суд розглянув справу із дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.367,374,375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 13 травня 2017 р. залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складення повного тексту постанови - 12.08.2019 рік.

Головуючий підпис Н.В.Орловська

Судді: підпис О.В. Кутурланова

підпис В.В.Майданік

З оригіналом згідно.

Копію оформлено 12.08.2019 року.

Постанова набрала законної сили 06.08.2019року.

Суддя Н.В. Орловська

Секретар

судового засідання Т.І. Пісоцька