ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року

м. Харків

Справа № 636/530/19

Провадження № 22-ц/818/3855/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Бровченка І.О.,

суддів: Кругової С.С., Колтунової А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - виконавчий директор товариства з обмеженою відповідальністю «Баришівські аграрні технології» Андрюшин ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 13 червня 2019 року в складі судді Карімова І.В.,

встановив:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовною заявою до виконавчого директора ТОВ «Баришівські аграрні технології» ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди та скасування договору оренди земельного паю та запису в державному реєстрі.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 13 червня 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого директора ТОВ «Баришівські аграрні технології» ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди та скасування договору оренди земельного паю та запису в державному реєстрі передано Баришівському районному суду Київської області на розгляд за підсудністю.

25 червня 2019 року ОСОБА_1 на зазначене судове рішення засобами поштового зв`язку подано апеляційну скаргу.

Апелянт вважає висновок суду першої інстанції про те, що згідно вимог ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини помилковим.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позовна заява, предмет спору не є з приводу нерухомого майна, застосування ст. 30 ЦПК України, виключної підсудності він вважає некоректним, зазначає, що предметом позову є цивільні договірні правовідносини з відповідачем. Вказує на те, що звернувся до суду з метою скасування договору, обираючи підсудність врахував такі фактори, що в територіальному плані йому зручніше захищати права в Чугуївському міському суді, не виключає, що відповідач має вплив на Баришівський районний суд, судовий процес в Баришівському районному суді може створити йому додаткові незручності, зокрема, грошові витрати на проїзд та додатковий час.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 08 липня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 13 червня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого директора ТОВ «Баришівські аграрні технології» ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди та скасування договору оренди земельного паю та запису в державному реєстрі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 липня 2019 року закінчено підготовку апеляційного розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до виконавчого директора товариства з обмеженою відповідальністю «Баришівські аграрні технології» ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди та скасування договору оренди земельного паю та запису в державному реєстрі.

Призначено цивільну справу до розгляду судом апеляційної інстанції в приміщенні Харківського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Передаючи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого директора ТОВ «Баришівські аграрні технології» ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди та скасування договору оренди земельного паю та запису в державному реєстрі Баришівському районному суду Київської області на розгляд за підсудністю, суд першої інстанції виходив з того, що спірна земельна ділянка, що є предметом оскаржуваного договору оренди, знаходиться в Баришівському районі Київської області, тому відповідно до вимог ч.1 ст. 30 та п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, справа підлягає направленню до Баришівського районного суду Київської області за підсудністю. Відповідно до ч.1 ст. 181 ЦК України земельні ділянки належать до нерухомих речей (майна), у зв`язку із чим до виниклих правовідносин слід застосовувати вимоги статті 30 ЦПК України щодо застосування виключної підсудності справи.

Суд апеляційної інстанції з таким висновком суду першої інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Поняття підсудності у цивільному судочинстві - це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ. Підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

Положеннями ст. 27 ЦПК України визначено загальні положення підсудності справ.

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 16 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленоїстаттею 30 цього Кодексу.

Статтею 30 ЦПК України встановлено виклюну підсудність справ.

Частинами 1, 8 ст. 30 ЦПК України визначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 42 Постанови від 01 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК України (в чинній на даний час редакції ЦПК України - ч. 1 ст. 30 ЦПК України), до якого відповідно до статті 181 ЦК України належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним; про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Частиною 1 статті 181 ЦК України визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Як свідчать матеріали справи, в позовній заяві ОСОБА_1 просить розірвати договір оренди землі № 86 від 28 вересня 2011 року, стягнути матеріальну шкоду в розмірі 1830 грн.

Як вбачається з договору оренди землі № 86 від 28 вересня 2011 року, пунктом 1 договору визначено, що орендодавець надає, орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для використання у сільськогосподарському виробництві з метою сільськогосподарських культур, розташування та межі, якої визначені на плані земельної ділянки, відображеному в державному акті в на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 , кадастровий номер НОМЕР_2 , номер земельної ділянки 320. (а.с. 6).

Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду до Договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення № 86 від 28 вересня 2011 року, орендодавець ОСОБА_4 передала, а орендар ТОВ «Баришівські аграрні технології» в особі директора С.А. Андрюшина прийняв в оренду земельну ділянку загальною площею 3, 1699 га за місцезнаходженням: Київська область, Баришівський район, АДРЕСА_1 . (а.с. 8).

В смт. Баришівка Київської області 09 вересня 2018 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме 1/5 частку земельної ділянки.

Спадщина, на яку, в указаних частках видане свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 3, 1699 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Сезенківської сільської ради, діл. 320, АДРЕСА_2 області, документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку є Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий Баришівською РДА 21 березня 2008 року. (а.с. 9).

Тобто предметом позову є розірвання договору оренди землі, таким чином, спір виник з приводу нерухомого майна, тому в даному випадку застосовуються правила виключної підсудності справ.

Оскільки земельна ділянка , що є предметом оскаржуваного договору оренди знаходиться за межами юрисдикції Чугуївського міського суду Харківської області, зазначена цивільна справа не підлягає розгляду в Чугуївському міському суді Харківської області.

Спірна земельна ділянка, що є предметом оскаржуваного договору оренди, знаходиться в Баришівському районі Київської області, тому відповідно до вимог ч.1 ст. 30 та п.1ч.1 ст. 31 ЦПК України, тому висновок суду першої інстанції про те, що справа підлягає направленню до Баришівського районного суду Київської області за підсудністю, є правильним.

Згідно вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах вищенаведених норм процесуального закону та матеріалах справи.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, які є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи. Знаходження Баришівського районного суду Київської області на значній відстані від фактичного місця проживання позивача не перешкоджає останньому звернутись до суду відповідно до вимог ст.. 212 ЦПК України з заявою про розгляд справи в режимі відео конференції.

Судовим розглядом підстав для скасування ухвали суду, передбачених ст. 379 ЦПК України, не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції постановлена ухвала з додержанням норм процесуального права, а тому відповідно до ст. 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384, ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 13 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, в силу ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Повне судове рішення складено 31 липня 2019 року.

Головуючий - І.О. Бровченко

Судді : С.С. Кругова

А.І. Колтунова