Провадження№2-о/235/685/19
Справа №235/5097/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 липня 2019 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Величко О.В.

при секретарі - Лебеденко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Покровськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Покровський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту родинних відносин та факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,-

В С Т А Н О В И В :

24.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Красноармійського міськрайонного суду з заявою про встановлення факту родинних відносин та факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування своєї заяви вказав, що він є сином ОСОБА_2 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла в місті Донецьку Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим в м. Донецьк. При зверненні до Покровського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть матері, так як свідоцтво про смерть, видане в м. Донецьк, не відповідає вимогам українського законодавства. Крім того, в документах матері її дошлюбне прізвище зазначено, як « ОСОБА_3 », а в нього « ОСОБА_4 ». Помилка виникла, в зв`язку з перекладом прізвища на українську мову, яка в теперішній час є перешкодою для встановлення факту її смерті. Просить встановити, що ОСОБА_2 є його матір`ю. Для отримання свідоцтва про смерть просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла в місті Донецьку Донецької області.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України судом вирішено провести розгляд справи без виклику учасників справи.

В даному випадку не вбачається спору про право, оскільки заявник ОСОБА_1 взагалі не скористався своїм правом на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тобто взагалі ще не набув статус спадкоємця, оскільки немає свідоцтва про смерть.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Згідно паспорту заявника від 19.07.1997 року, він виданий на ім`я ОСОБА_1 , якийнародився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Луганськ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки від 24.07.2019 року про взяття на облік внутрішньо переміщену особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає в АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про народження заявника від 09.02.1976 року ОСОБА_1 , якийнародився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Луганськ, його батьками є: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (російською ОСОБА_3 ).

Згідно копії паспорту матері заявника він виданий на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка с.Бабушки Чудновського району Житомирської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , де зазначений шлюб з ОСОБА_7 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану 16.12.1978 року було укладено шлюб, де ОСОБА_8 , після шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_9 .

Згідно трудової книжки матері заявника від 17.09.1957 року, її прізвища зазначені, як ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 .

Згідно свідоцтва про зміну прізвища від 09.02.1976 року ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка с.Бабушки Чудновського району Житомирської області, змінила прізвище на « ОСОБА_13 » (російськоюОСОБА_14 ).

Згідно повторного свідоцтва про народження матері заявника від 21.02.1976 року ОСОБА_15 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Бабушки Чудновського району Житомирської області, її батьками є ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Факт родинних відносин між заявником ОСОБА_18 та ОСОБА_2 , яка приходиться йому матір`ю, підтверджується наступними доказами: копією свідоцтва про народження заявника, копіями паспортів заявника та його матері, копією трудової книжки, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану, копією свідоцтва про зміну прізвища, свідоцтвом про народження матері заявника.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а помилка в написанні прізвища виникла через переклад з російської на українську.

Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини.

В силу ст.55 Конституції України, якою передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Відповідно до п. п. 1,7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог ОСОБА_18 про встановлення факту родинних відносин.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 1379 від 01.04.2019 року, виданого Республіканським бюро судово-медичної експертизи Донецької області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щозареєстрована адресою: АДРЕСА_3 , померла вдома, дата смерті- ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті: атеросклеротична хвороба серця.

Згідно свідоцтва про смерть № НОМЕР_1 від 02.04.2019 року, виданого Київським відділом ЗАГСу м.Донецька Донецької області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка с.Бабушки Чудновського району Житомирської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 81 року , місце смерті: Донецька область, м. Донецьк , Київський район.

Згідно свідоцтву про поховання № НОМЕР_2 , виданого ДП «Ритуал» м.Донецька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 на кладовищі с.Щеглівка м.Донецьк здійснено поховання ОСОБА_2 .

Згідно відмови Покровського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області від 24.07.2019 року, вказано, що свідоцтво про смерть № НОМЕР_1 від 02.04.2019 року, виданого на тимчасово окупованій території, надане заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 , є документом, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року №1150/13024, а тому - у державній реєстрації відмовлено.

Згідно п.8 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення смерті особи в певний час у разі не можливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, м. Севастополя та тимчасово окупованих територіях, на території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров» я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Пунктом 1 глави 5 розділу 111 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року №52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024;

б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);

в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Згідно з Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я від 08.08.2006 року № 545-а, перший примірник лікарського свідоцтва про смерть видається родичам померлого чи іншим особам, які зобов`язалися поховати померлого, другий примірник лікарського свідоцтва про смерть залишається в закладі охорони здоров`я.

Згідно ст. 9 Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові і службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені в порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт, виданий органами та особами, передбаченими частиною другою цієї статті є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та їх посадових осіб з незаконними органами, створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Відповідно до п. 1 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно висновків ЄСПЛ у справах проти Туреччини зокрема, «Loizidou v. Turkey»,«Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republico f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема ту обставину, що факт смерті ОСОБА_2 саме ІНФОРМАЦІЯ_6 в м.Донецьк, підтверджений вказаними доказами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви в частині встановлення факту смерті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,5,12,13,18,258,260,265,268,273, 279,293,294,315, 317 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зокрема, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с.Бабушки Чудновського району Житомирської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ; яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце смерті: Донецька область , м.Донецьк, Київський район; причина смерті: атеросклеротична хвороба серця.

Останнє місце проживання померлої на день смерті: АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: