15.04.2019 Справа № 363/1876/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Клименко В.В,,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині розірвання шлюбу тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі, однак, сім`я розпалась на ґрунті нерозуміння і небажання розуміти один одного. Вважаючи збереження сім`ї неможливим, просить шлюб розірвати. Крім того, щодо стягнення аліментів, позивач посилається на те, що вони з відповідачем мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки батько дитини у добровільному порядку не виконує зобов`язання по утриманню доньки, позивач просить стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 4 000,00 гривень, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття дитиною.

Ухвалою суду від 13.08.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Під час розгляду справи позивач подала до суду уточнену позовну заяву в якій просила, розірвати шлюб між нею та ОСОБА_1 Стягнути з ОСОБА_1 аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

06.02.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Щодо стягнення з нього аліментів визнав частково, згоден сплачувати аліменти у розмірі ј частини від його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серія НОМЕР_1 від 05.11.2007 року, батьками являються: батько ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про шлюбу серія НОМЕР_2 від 18.09.2009 року, актовий запис №3, ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_2 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_2 »

Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та мають різний сімейний бюджет.

Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття. Мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя ( ст. 110 СК України).

Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у п.10 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

За таких обставин та враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Крім того, згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь у матеріальному утриманні дитини, що прямо передбачено чинним законодавством.

У відповідності до ст.181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Суд за згодою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що встановлено ч.1 ст.184 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного інтелектуального, морального, культурного і соціального розвитку.

Зі змісту положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Крім того, згідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Відповідно до довідки серія АВ №1035373, ОСОБА_1 являється інвалідом другої групи з 04.10.2018 року.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік», установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Враховуючи матеріальне становище дитини, яка проживає разом з матір`ю, позивача, відповідача, який є інвалідом другої групи, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку,з урахуванням, що обов`язок утримувати дитину покладається на двох батьків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1 000,00 грн. до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору в розмірі 704,80 грн.

Керуючись статтями 24, 110, 112, 114, 182, 184 СК України, статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , зареєстрований 18 вересня 2009 року, Виконкомом Хотянівської сільської ради Вишгородського районну Київської області, актовий запис № 3 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти щомісячно на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 21 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80грн.

В іншій частині в позові відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ).

Суддя О.Д.Рудюк