ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 766/8183/18-ц Головуючий в суді 1 інстанції Крапівіна О.П.
Номер провадження 22-ц/819/1478/19 Доповідач Орловська Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Майданіка В.В.,

секретар Шибінська А.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Херсонській області на рішення Генічеського районного суду Херсонської області у складі судді Крапівіної О.П. від 10 липня 2019 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області, третя особа: Херсонська місцева прокуратура Херсонської області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями органів досудового розслідування,

В С Т А Н О В И В :

05 травня 2018р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області, третя особа: Херсонська місцева прокуратура Херсонської області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями органів досудового розслідування.

В обґрунтуваннях заявлених вимог позивач послався на те, що у кримінальному провадженні, порушеному 17.03.2009р. слідчим управлінням УМВС України в Херсонської області за обвинуваченням ОСОБА_2 , належний йому на праві власності автомобіль DAEWOO LANOS 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , вилучений разом із технічним паспортом на підставі протоколу огляду та затримання від 18.03.2009р. із визначенням місця зберігання на майданчику затриманого автотранспорту у м. Херсоні по вул. Бериславське шоссе,46.

Відповідно вироку Генічеського районного суду Херсонської області від 27.05.20016р. речовий доказ, вказаний автомобіль, підлягав поверненню власнику.

Під час виконання цієї частини вироку суду встановлено, що у місці зберігання вказаний транспортний засіб відсутній, що позбавило позивача можливості отримати належне йому майно на підставі зазначеного судового рішення, а тому з відповідачів має бути стягнута майнова школа у розмірі 120 000 грн, що відповідає вартості аналогічного транспортного засобу, та відшкодування моральної шкоди сума 20 000 грн.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 10 липня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 , у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями Головного Управління Національної поліції України в Херсонській області у розмірі 20 000 грн. та на відшкодування матеріальної шкоди втраченого автомобіля DAEWOO LANOS 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 у сумі 92557 грн.

Судові витрати віднесено за рахунок держави. В іншій частині позову відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що на відповідача, Головне управління Національної поліції України в Херсонській області покладається обов`язок забезпечити зберігання вилученого у власника транспортного засобу, що має статус речового доказу у кримінальній справі, оскільки останній є органом виконавчої влади, який із моменту утворення виконує всі функції і завдання ліквідованого УМВС України в Херсонській області згідно постанови Кабінету Міністрів України № 730 від 16.09.1915р.

За таких обставин відповідальною особою у спірних правовідносинах є відповідач ГУ НП України, а тому із Державного Бюджету України на користь позивача шляхом списання у безспірному порядку за рахунок коштів із рахунку ГУ НП України в Херсонській області, відкритого у Державній казначейській службі України, підлягає стягненню на відшкодування матеріальної шкоди вартість втраченого майна у сумі 92557 грн. та на відшкодування моральної шкоди - 20 000 грн.

В апеляційній скарзі представник Головного управління Національної поліції України в Херсонській області просить рішення суду першої інстанції в задоволеній частині позовних вимог скасувати і постановити нове - про відмову у їх задоволенні із тих підстав, що УМВС України на час розгляду справи ще не ліквідовано, тоді як ГУ НПУ в Херсонській області, яке створено лише 7.11.2015р. не є належним відповідачем у спірних правовідносинах, оскільки не є стороною кримінального провадження, а тому не мало обов`язку зберігати речові докази у кримінальній справі.

Суд не звернув уваги на відсутність належних доказів дотримання в ході слідства вимог щодо порядку вилучення речового доказу та передачі його на зберігання . Після завершення слідства та складання обвинувального акту всі матеріали кримінальної справи передаються до суду, а всі речові докази також перераховуються за судом. Отже, слідчий втрачає процесуальні повноваження щодо руху справи та не може приймати рішень. Враховуючи, що за фактом втрати спірного майна проводиться досудове слідство, тому без встановлення винної особи не можна покладати відповідальність за втрату цього майна.

Крім того, вважає завищеною суму, стягнуту на відшкодування моральної шкоди.

Державна казначейська служба України у відзиві на апеляційну скаргу, просить її задовольнити, рішення суду скасувати і постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову, оскільки за фактом порушення встановленого порядку зберігання речових доказів порушено кримінальне провадження, слідство у якому не завершено та винну особу не встановлено, а тому висновок суду про стягнення шкоди із Державного бюджету України без встановлення факту незаконних дій посадових осіб ГУНП в Херсонській області є передчасним.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегією суддів встановлені наступні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_1 порушена 17.03.2009р. Під час досудового слідства, що здійснювалось слідчим управлінням УМВС України в Херсонській області 18 березня 2009р. складено протокол огляду і затримання, належного на праві власності ОСОБА_1 транспортного засобу DAEWOO LANOS 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , із визначенням місця його зберігання, як речового доказу на майданчику затриманого авто транспорту в м. Херсоні по вул. Бериславське шоссе,46.

Указані слідчі дії проводились у відповідності до приписів п.5 введеної в дію із 1.07.1990р. Інструкції « Про порядок вилучення, обліку і зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна, органами дізнання, досудового слідства і суду» від 12.02.1990р. № 34/15 у редакції чинній до введення у дію із 01.11.2010р. Інструкції про речові докази, затверджену наказом ГПУ УМВС України, ДПА України, СБУ, ВСУ та ДСУ України від 27.08.2010р. № 51/401/649/471/23/125.

У відповідності до положень наведеної Інструкції № 34/15 факт вилучення, належного позивачеві транспортного засобу підтверджений наявними у справі письмовими доказами, до яких належать : протокол огляду і затримання транспортного засобу від 18.03.2009р., протокол накладення арешту на майно від 14.05.2009р. та передання на зберігання зазначеного у ньому транспортного засобу на зберігання на майданчик затриманого автотранспорту у м. Херсоні у присутності двох понятих та відповідальної за зберігання особи, а також постанови про залучення речового доказу від 17.03.2009р. ( а.с.113-117).

Відповідно до положень п. 14,19, 47 та 86 цієї Інструкції встановлено, що відповідальним за зберігання речових доказів, цінностей та іншого майна, вилученого у зв`язку з розслідуванням кримінальної справи і яке зберігається окремо від справи, є співробітник установи, який призначається спеціальним наказом прокурора, керівника органу служби безпеки, начальника органу внутрішніх справ, підрозділу податкової міліції або керівника апарату суду. Підставою для поміщення речових доказів на

зберіганняєпостановапрацівникаорганудізнання,слідчого,прокурора, судді. ( п.14).

Зберігання транспортних засобів, які визнані речовими доказами, та на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою

слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового

слідства або судового розгляду відповідними службами органів

внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції

(у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до

компетенції),керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи. ( п.19).

Приєднані до кримінальної справи речові докази після

завершення дізнання або досудового слідства і передачі справи до

суду, передаються разом з кримінальною справою. Про це щодо кожного об`єкта, який

передається, в книзі обліку речових доказів робиться відповідний

запис. ( п.47).

Пунктом 86, встановлено, що у разі пошкодження, втрати вилучених речових доказів, цінностей та іншого майна заподіяні їх власникам збитки підлягають

відшкодуванню на підставі Положення про застосування Закону

України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові

незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", затвердженого наказами Міністерства юстиції України N 6/5, Генеральної прокуратури України № 3, Міністерства фінансів України № 41 від 04.03.1996 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 6 березня за № 106/1131).

За п.п. 4,5,7 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку.

Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

Судом установлено і не спростовано представником відповідача, що кримінальне провадження № 0000859 за обвинуваченням ОСОБА_3 (справа № 653/3219/14-к) надійшло до Генічеського районного суду 3.11.2014р. Речовий доказ після завершення слідства не був переданий разом із матеріалами кримінальної справи до суду, який розглядав кримінальну справу.

За результатом розгляду кримінальної справи постановлено вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 27.05.20016р., згідно якого речовий доказ, вказаний автомобіль, підлягав поверненню власнику.

Апеляційний суд звертає увагу, що станом на час судового розгляду справи і до постановлення вироку за результатом її розгляду діяв єдиний Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104, згідно п.20 якого встановлено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках Державтоінспекції МВС для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Пунктом 27 встановено, що схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно.

Також судом встановлено, що спірний автомобіль, як речовий доказ, що був вилучений у позивача та переданий на зберігання уповноваженому органу до часу вирішення питання щодо його повернення власнику на підставі вироку суду, який набув чинності у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 повернутий не був із причин відсутності останнього за визначеним у ході слідства місці зберігання.

За загальним правилом ст. 22 та ст.1166 ЦК України шкода, заподіяна майну особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа яка завдала шкоду звільняється від відповідальності, якщо доведе, що шкода завдана не з її вини.

Отже, обов`язком позивача є доведення факту заподіяння шкоди та її розміру, тоді як відповідач у даному випадку має довести відсутність своєї вини у заподіянні шкоди.

З наявних у справі письмових доказів вбачається, що розмір шкоди, заподіяної внаслідок втрати у період досудового слідства і судового розгляду належного позивачеві майна визначений судом з врахуванням вартості аналогічного транспортного засобу станом на час постановлення судового рішення. При цьому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо особи відповідальною за шкоду у спірних правовідносинах, оскільки встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України № 730 від 16.09.2015р. УМВС України в Херсонській області ліквідовано без визначення правонаступника та одночасно утворено іншу юридичну особу публічного права, Головне Управління Національної поліції України у Херсонській області, яка згідно ст.1 Закону України «Про національну поліцію» є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої спрямовується, координується Кабінетом Міністрів України через МВС України згідно із законом, та за покладеними обов`язками та функціями виконує ті ж завдання , які покладались згідно ст. 3 Закону України «Про міліцію» на УМВС України, діяльність якої припинена.

Враховуючи викладене, а також те, що УМВС України в Херсонський області жодних функцій, встановлених Законом України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року N 565-XII , після втрати чинності не здійснює, тоді як такі обов`язки згідно Закону України «Про національну поліцію» від 2.07.2015р.№ 580, покладені на ГУ НП України в Херсонський області, як на особу публічного права, що здійснює функції слідства та зберігання речових доказів за встановленими правилами Порядку, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 19.11.2012 року№ 1104, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо покладання відповідальності за заподіяну шкоду внаслідок утрати майна на новоутворений ГУ НП України в Херсонський області.

Заперечення представником останнього вини у заподіянні шкоди на тій підставі, що за фактом втрати речового доказу порушена кримінальне провадження, втрачений автомобіль оголошено у розшук, а в ході слідства винну особу у скоєнні кримінального правопорушення ще не встановлено, не є тією обставиною, яка звільняє відповідача, ГУ НП України в Херсонській області від відповідальності за шкоду, заподіяну позивачу, внаслідок втрати належного йому майна після вилучення у нього у якості речового доказу вказаного транспортного засобу у березні 2009р., оскільки обов`язок зберігання речового доказу у даному випадку покладається виключно на орган, який уповноважений на проведення слідчих дій до часу вирішення долі речових доказів за результатом розгляду кримінальної справи у суді.

Також неприйнятними є доводи щодо заперечення визначеного розміру відшкодування моральної шкоди, оскільки відповідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її майнових прав.

Право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень встановлено статтею 56 Конституції України.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні права власності, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з пунктом 9 вказаної Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються , тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Для визначення розміру відшкодування суд першої інстанції урахував, що протягом трьох років позивач позбавлений можливості відновити своє речове право, втрата належного йому майна позбавила можливості користування ним.

Суд враховує, що визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі.

З`ясувавши усі доводи позивача щодо обгрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідивши надані докази, оцінивши їх та визначивши розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди у визначеному ним розмірі .

Оскільки справа розглянута із дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Херсонській області залишити без задоволення.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 10 липня 2019 року

залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складення повного судового рішення - 18.11.2019 р.

Головуючий ___________________ Н.В. Орловська

Судді __________________ О.В. Кутурланова

__________________ В.В. Майданік