РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/4633/18

провадження у справі №2/0285/292/19

08 травня 2019 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Коцюба О.М.,

за участю секретаря Кармазіна Г.Д.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на Ѕ частку квартири

ВСТАНОВИВ:

12.12.2018 року до Новоград-Волинського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної компенсації вартості частки квартири. У позові посилається на те, що після смерті її баби - ОСОБА_3 , вона отримала у спадщину Ѕ частину двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Інша Ѕ частини належить відповідачу ОСОБА_2. Відповідач проживає у вказаній квартирі, замінив замки, сплачувати комунальні послуги за усю квартиру відмовляється. Між ними не досягнуто угоди про спосіб виділення в натурі її частки із спільного майна чи сплати грошової компенсації. У зв`язку з цим позивач звернулася до суду із вказаним позовом у якому просить стягнути із ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію вартості частки у праві спільної часткової власності у розмірі Ѕ частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з дня отримання нею компенсації припинити за нею право власності на її частку та визнати власність на її Ѕ частку за ОСОБА_2

14.01.2019 року ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання чи є технічна можливість провести поділ в натурі між співвласниками спірну квартиру та питання про визначення ринкової вартості квартири.

07.05.2019 року позивач подала уточнюючу позовну заяву у якій просить припинити право власності на Ѕ частку квартири за ОСОБА_2 зі стягненням з неї на його користь грошової компенсації у розмірі 125 тис грн. та визнати за нею право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Пояснила, що після смерті її баби - ОСОБА_3 , вона отримала у спадщину Ѕ частину двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Інша Ѕ частини належить відповідачу ОСОБА_2. Відповідач проживає у вказаній квартирі, замінив замки, сплачувати комунальні послуги за усю квартиру відмовляється. Добровільно вони не досягли угоди про поділ квартири. Згідно експертизи вказана квартира не підлягає поділу в натурі. Посилається на те, що оскільки у вказаній квартирі постійно проживає відповідач то з нього слід стягнути було половину вартості нерухомості. Однак, укласти мирову угоду не представилось можливим бо відповідач не бажає сплачувати суму, зазначену у мировій угоді, яку вони визначити у розмірі 125 тис грн. Тому, враховуючи це, вона погодилась сама сплатити ОСОБА_2 125 тис грн у рахунок його частки квартири та визнати за нею право власності на усю квартиру.

Представник позивача - адвокат Оразова Алла Миколаївна у судове засідання не з`явилась. Позивач просила судовий розгляд проводити без участі її адвоката.

Відповідач ОСОБА_2 заперечив проти задоволення позову. Зазначив, що іншого житла він не має, а тому у позові щодо позбавлення його власності слід відмовити.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_3 її квартиру успадкували, по Ѕ частці, син - ОСОБА_2 та онука - ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 5).

У вказаній квартирі постійно проживає відповідач ОСОБА_2 , що ним не заперечується.

Щодо користуванням квартири між сторонами виник спір, що унеможливив спільне користування квартирою (а.с. 6-8).

За результатами проведеної експертизи № 853/02.19 від 27.02.2019 року поділити між співвласниками відповідно до їх часток у праві власності двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - не представляється за можливе.

Крім цього, вказаною експертизою встановлено ринкову вартість спірної квартири у розмірі 346500 грн. та, відповідно, вартість Ѕ частки вказаної квартири становить 173250 грн (а.с. 55-76).

07.05.2019 року позивач подала до суду позовну заяву про уточнення позовних вимог. У вказаній позовній заяві позивач просить припинити право власності на Ѕ частку квартири за ОСОБА_2 зі стягненням з неї на його користь грошової компенсації у розмірі 125 тис грн та визнати за нею право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В уточненій позовній заяві позивач зазначає, що нею, після прийняття уточненої позовної заяви буде перераховано 125000 грн на депозитний рахунок суду.

На запитання головуючого щодо заявляння клопотань про відкладення справи з метою подання додаткових доказів, у тому числі доказів про її платоспроможність, позивач відмовлялася від таких клопотань. Наполягала на розгляді справи. Судом роз`яснювалось позивачу право заявляти відповідні клопотання.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч.1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Отже, аналізуючи норму цього закону суд дійшов висновку, що Ѕ частки спірної квартири не є незначною часткою у розумінні п. 1 ч. 1 цієї статті. Крім цього, відповідач ОСОБА_2 є пенсіонером за віком, немає іншого житла, а тому позбавлення його права власності на житло завдасть йому істотної шкоди, що є порушенням п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України.

Також, ч. 2 ст. 365 ЦК України передбачає, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Як зазначено вище, позивач таку суму на депозитний рахунок не внесла, клопотань про надання часу для внесення такої суми, та надання відповідних доказів, у судовому засіданні також не заявляла.

На запитання головуючого позивач ОСОБА_1 зазначила, що у разі прийняття судом рішення вона буде оформлювати кредит для сплати відповідної суми відповідачу ОСОБА_2

За змістом ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 141, 223, 258, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на Ѕ частку квартири - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 13.05.2019 року

Головуючий: О.М. Коцюба