Справа № 462/6998/19
УХВАЛА

11 листопада 2019 року суддя Залізничного районного суду м. Львова О.Б. Постигач, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 07 листопада 2019 року звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить до відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна набутого за час шлюбу, вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження автомобіля марки «Рено Мастер» (спеціалізований вантажний - спеціалізований вантажний фургон мало вантажний-В) синього кольору - НОМЕР_1 та автомобіль марки «Рено Меган» (загальний легковий хетчбек-В) чорного кольору - номер кузова НОМЕР_2 , до набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь- який спосіб вчиняти будь-які дії щодо автомобіля марки «Рено Мастер» (спеціалізований вантажний - спеціалізований вантажний фургон мало вантажний- В) синього кольору НОМЕР_1 - та автомобіля марки «Рено Меган» (загальний легковий хетчбек-В) чорного кольору - номер кузова НОМЕР_2 .

Заява мотивована тим, що вона з ОСОБА_2 17 вересня 2014 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану м.Львова, актовий запис №40. У жовтні 2019 року вона подала до Залізничного районного суду м.Львова позовну заяву про розірвання шлюбу. В позові вказала, що у неї з відповідачем є спір про майно набуте за час шлюбу. Оскільки автомобілі: «Рено Мастер» (спеціалізований вантажний - спеціалізований вантажний фургон мало вантажний-В) синього кольору - УПЕБСиЕбЗЗ НОМЕР_3 та «Рено Меган» (загальний легковий хетчбек-В) чорного кольору - номер кузова НОМЕР_4 придбані ними за час шлюбу, а відповідач не повертає їй половину коштів, які вони нажили за час шлюбу, крім того відповідач переоформив на посторонніх осіб належні їм автомобілі і ОСОБА_1 припускає, що він їх продав без її відома та її згоди, у зв`язку з цим просить суд заяву задовольнити.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Із змісту заяви про забезпечення позову не вбачається, в чому саме полягає реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у справі про поділ майна подружжя.

Згідно моніторингу в елекстронній системі документообігу Залізничного районного суду м. Львова відсутня позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що підтверджується актом від 08.11.2019 року, тобто зі сторони заявника не доведено, що між сторонами є спір про майно.

З досліджених матеріалів заяви вбачається, що ОСОБА_1 не надала жодних доказів тих обставин, хто є власником даних автомобілів на час звернення із заявою про забезпечення позову, у зв`язку з чим суд вважає, що можуть бути порушені права осіб, які не залучені до участі у справі.

У постанові Верховного суду України від 25.05.2016 року, прийнятій за результатами розгляду справи №6-605цс16, викладено правову позицію, відповідно до якої, метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Враховуючи наведене, суд дійшов переконання, що заявником не надано достатніх доказів для вжиття заходів забезпечення позову. Викладені в заяві мотиви не дають підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення судуабо ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявниці, за захистом яких вона планує звернутися до суду. Крім того, у заяві не наведено ґрунтовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, не наведено фактів, які б давали підстави стверджувати про можливі недобросовісні дії з боку ОСОБА_2 щодо порушення інтересів ОСОБА_1 .

Суд також враховує інтереси ОСОБА_2 , права якого можуть бути порушені шляхом вжиття заходів забезпечення позову, тому дійшов висновку про відсутність необхідних підстав для забезпечення позову, тому вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 149,153 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

відмовити ОСОБА_1 узадоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, або у порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя Постигач О.Б.