Справа № 344/2432/19
Провадження № 2/344/2436/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . 31.12.2003 року на підставі договору купівлі-продажу позивачка придбала у ОСОБА_4 квартиру. На час придбання квартири у позивачки була відсутня інформація, що у вказаній кватрирі залишається зареєстрований ОСОБА_2 Дана особа позивачці не знайома, особистих речей відповідача у квартирі не має, він не цікавиться спірним житловим приміщенням, витрати по утриманню квартири не несе. Позивачка не може оформити субсидію. Реєстрація ОСОБА_2 у вищевказаній квартирі тягне за собою понаднормові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, вимоги заявленого позову підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, не заперечує щодо винесення заочного рішення (а.с. 35).

06.03.2019 року до суду надійшла довідка відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Івано-Франківській області, з якої вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 08.07.1995 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 19).

Судом було повідомлено відповідача про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України та шляхом відправлення повістки на вказану адресу, проте, відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.31,45-50).

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого ОСОБА_1 позивається про його відновлення, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 31.12.2003 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 6). Що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно(а.с.7).

Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені Серія НОМЕР_1 виданого 21.11.2008 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 21.11.2008 року змінила своє прізвище на ОСОБА_1 , актовий запис №48(а.с.13).

Позивачка вказує, що реєстрація ОСОБА_2 у її квартирі, який насправді там не проживає, перешкоджає здійсненню нею права на вільне користування і розпоряджання майном.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК Україн на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Проте, як вбачається із інформації ВОМІРМП УДМС в Івано-Франківській області реєстрація ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначена по АДРЕСА_2 з 08.07.1995 року(а.с.19). Будь - яких доказів щодо реєстрації відповідача у квартирі АДРЕСА_1 позивачкою суду не представлено.

Отже, судом встановлено, що реєстрація ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованого по АДРЕСА_2 з 08.07.1995 року в м.Івано-Франківську ніяким чином не створює перешкоди у здійсненні позивачкою права власності вільного користування і розпорядження власною квартирою АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є не обгрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 150 ЖК України, ст.ст. 242, 317, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 11.11.2019 року.

Суддя Пастернак І.А.