ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року

м.Суми

Справа №592/15556/18

Номер провадження 22-ц/816/4142/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідачі - ОСОБА_2 ;

третя особа - Служба у справах дітей Сумської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.06.2019 року в складі судді Костенко В.Г., постановленого у м. Суми, повне судове рішення складено - 05 червня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у жовтні 2018 року, позивач просив суд зобов`язати відповідача не чинити йому перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з сином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та визначити наступні способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною: безперешкодні зустрічі з дитиною без участі будь - яких осіб 1,2,3 неділі кожного місяця з 13 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.; безперешкодне проведення відпустки з дитиною без участі матері дитини та інших осіб - щороку у літній період строком на 14 діб; безперешкодну зустріч з дитиною на наступний день після народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 кожного року з 12 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.

Свої вимоги мотивував тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від подружнього життя у них народився син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . 25.01.2017 року рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Вказує, що після розірвання шлюбу він позбавлений можливості бачитися з сином, спілкуватися з ним та проводити свята і вихідні. Без погодження з позивачем відповідач відвезла їх сина ОСОБА_3 до своїх батьків, які проживають у селі. Зазначає, що весь час намагався наладити стосунки з колишньою дружиною та дізнатися про стан здоров`я свого сина, його поведінку та розвиток. Однак, відповідач створювала штучні перешкоди для його зустрічей з сином. Вказує, що відповідач зверталася до суду з заявою про видачу обмежувального припису відносно нього. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.05.2018 року в задоволенні заяви їй було відмовлено. Також зазначає, що в квітні 2018 року він звертався з заявою до служби в справах дітей для визначення йому днів для участі у вихованні дитини та зустрічей з сином, однак розгляд заяви було припинено.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.06.2019 року позову задоволено частково.

Встановлено позивачу порядок участі у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у формі систематичних побачень 1 та 3 неділі місяця з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. та на наступний день після дня народження дитини у присутності матері ОСОБА_2 , з урахуванням стану здоров`я і режиму сну дитини та інших обставин, що мають істотне значення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне встановлення судом фактичних обставин справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права просить скасувати оскаржуване рішення та змінити його в частині встановлення порядку участі в вихованні сина, визначивши наступні способи участі в вихованні та спілкуванні з дитиною: безперешкодні зустрічі з дитиною без участі будь - яких осіб 1,2,3 неділі кожного місяця з 13 години до 18 години, безперешкодне проведення відпустки з дитиною без участі матері дитини та інших осіб - щороку у літній період строком на 14 діб; безперешкодну зустріч з дитиною на наступний день після народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 кожного року з 12 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції не дотримався принципів найкращих інтересів дитини, порушивши справедливу рівновагу між інтересами дитини і батьків шляхом визначення дуже малої тривалості часу його зустрічей із сином і встановлення таких зустрічей з участю матері дитини.

Від відповідача до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому остання зазначає, що нею не чиниться будь - яких перешкоди у спілкуванні їх сина з позивачем. Вказує, що позивачу невідомо про те, що дитина за станом здоров`я потребує спеціального харчування, а тому при його зустрічах з дитиною необхідна її присутність. Вказує, що проведення 14 денної літньої відпустки їх сина з позивачем суперечить інтересам дитини через її хворобу, та замалий вік. Щодо відвідування позивачем їх сина на наступний день після його дня народження відповідач зазначає про те, що не заперечує проти цього з урахуванням розпорядку дня сина, а також того, на який день випадає ця дата. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач та його представник апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засідання просили у задоволені скарги відмовити.

Від Служби у справах дітей Сумської міської ради надійшов лист про розгляд справи без їх представника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач має право на захист своїх прав та на участь у вихованні й спілкуванні з дитиною. Однак, враховуючи вік, стан здоров`я дитини, її прив`язаність до матері, вважав за необхідне визначити побачення в присутності матері дитини.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з такого.

Як встановлено судом першої інстанції, з 19.11.2011 року позивач перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , від якого вони мають спільну дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . 25.01.2017 року вказаний шлюб було розірвано та стягнуто з позивача аліменти на утримання спільної дитини. Після припинення шлюбних відносин між сторонами, останні стали проживати окремо, а дитина залишилася проживати з матір`ю. Згоди між позивачем та відповідачем з приводу участі позивача у вихованні дитини не досягнуто.

Відповідно до висновку Служби у справах дітей Сумської міської ради від 30.05.2019 року № 1046/27.1-26, остання вважає за доцільне визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом зустрічей 1,3 неділю місяця з 16.00 до 19.00 та на наступний день після Дня народження дитини у присутності матері з урахуванням стану здоров`я дитини та інших обставин, що мають істотне значення.

За ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, ч. 7, 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно ст. ст. 141, 151 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків, щодо дитини; батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно з ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Встановлюючи позивачу порядок участі у вихованні сина, суд першої інстанції виходив з того, що через вік, стан здоров`я дитини, прив`язаність її до матері побачення позивача з сином слід визначити у присутності матері дитини.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки в матеріалах справи відсутні докази неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, які б давали підстави дійти до висновку стосовно того, що позивач не в змозі самостійно, без участі матері дитини забезпечити останній режим дня з урахуванням її стану здоров`я та режиму сну. Більш того, в матеріалах справи наявні характеристики на позивача, видані за місцем де позивач працював (а.с. 8-10). Відповідно до вказаних характеристик, позивача охарактеризовано, як спокійну, врівноважену людину. За місцем проживання позивача скарги та претензії відносно нього з боку мешканців будинку та адміністрації ТОВ «КК «Коменерго - Суми» відсутні. Крім того, позивач проживає разом з матір`ю, має належні умови для виховання дитини, а тому здатний забезпечити щоденний сон дитини та відповідне харчування згідно з розпорядком її дня.

З наданої головою правління ОСББ характеристики на позивача (а.с. 50) вбачається, що за попереднім місцем проживання він зарекомендував себе з негативної сторони, однак колегія суддів не може прийняти вказану характеристику до уваги, оскільки з цієї характеристика вбачається, що вона зроблена на підставі суджень зроблених про позивача третіми особами, зокрема сусідами, при цьому ким саме у ній не зазначено.

З огляду на вищевикладене, враховуючи вік дитини, а також висновок, зроблений практичним психологом лікарського НВК, стосовно того, що дитина є розвинутою, комунікабельною, самостійною з розвиненим логічним мисленням, надані позивачу характеристики, колегія суддів приходить до висновку, що позивач в змозі самостійно забезпечити дитині режим відповідний дня з урахуванням її стану здоров`я та режиму сну.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Водночас, відповідачем не було доведено в судовому засіданні належними доказами неспроможність позивача брати участь у вихованні дитини, а також його неспроможність самостійно, без участі матері дитини забезпечити дитині режим дня з урахуванням її стану здоров`я та режиму сну.

За таких обставин, колегія суддів частково погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі та приходить до висновку про можливість встановлення відповідачу порядку участі у вихованні сина ОСОБА_3 у формі систематичних побачень 1 та 3 неділі місяця з 13 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. та на наступний день після дня народження дитини без присутності матері дитини.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність вимог позивача стосовно встановлення йому порядку участі у вихованні сина ОСОБА_3 у формі проведення літньої відпустки щороку, тривалістю 14 календарних днів, з огляду на малолітній вік дитини та її взаємозв`язок з матір`ю.

Враховуючи вищевикладене, через часткову невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, на підставі п. 3 ч. 1, ч. 4 ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині встановлення порядку зустрічей позивача із сином та в частині їх проведення без участі матері дитини.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.06.2019 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення у такій редакції:

Встановити ОСОБА_1 порядок участі у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у формі систематичних побачень 1 та 3 неділі місяця з 13 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. та на наступний день після дня народження дитини без присутності матері дитини.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.07.2019 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: Т.А. Левченко

С.Г. Хвостик