КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2019 року

справа 759/13530/19

провадження № 22-ц/824/13082/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.,

учасники справи:

заявник - комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс»

боржник ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» - Ключник Анастасії Вадимівни на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 25 липня 2019 року у справі за заявою про видачу судового наказу комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25 липня 2019 року відмовлено у прийнятті заяви комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з ухвалою суду представник КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на помилковість посилання суду першої інстанції щодо відсутності доказів існування боргу за показниками лічильників обліку електроенергії боржника , оскільки заявником стягується не борг за електроенергію, а борг за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Вказує, що заявнику не потрібно доводити безспірність розміру боргу, а повинен довести лише наявність права грошової вимоги.

Відповідно до ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Статтею 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо:

1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку;

2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника;

3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів;

7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відмовляючи у прийнятті заяви суд виходив із того, що заявником не надано доказів щодо показників лічильників обліку електроенергії боржника, з якими він був ознайомлений та показники якого б відповідали наявній заборгованості боржника та наявності спору про право.

Проте погодитись із таким висновком суду не можна.

Відповідно до заяви про видачу судового наказу, представником КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» заявлялась вимога про стягнення боргу за електроенергію, останній просив суд стягнути борг за житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Як вбачається з матеріалів справи, до заяви про видачу судового наказу додано копію договору від 24 березня 2015 року укладеного між комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» та ОСОБА_1 , який є власником квартири АДРЕСА_1 , про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.10). Також до заяви додано розрахунок боргу за житлово-комунальні послуги та розрахунок збитків від інфляції та 3% річних відповідно до вимог ст. 163 ЦПК України

Таким чином, заявником подано необхідні документи, передбачені ст. 163 ЦПК України, для видачі судового наказу.

Крім того,чинним Цивільним процесуальним кодексом не передбачена відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі наявності підстав, суд може відмовити у задоволенні заяви про видачу судового наказу на підставі ст. 165 ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає нормам процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» - Ключник Анастасії Вадимівни задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 25 липня 2019 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 04 листопада 2019 року

Суддя-доповідач

Судді