Провадження№2-о/235/317/19
Справа №235/2512/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 травня 2019 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Величко О.В.

при секретарі - Лебеденко В.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Покровськ цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 , заінтересована особа: Кіровська районна рада м.Донецька про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування своєї заяви вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Донецьку на тимчасово окупованій території померла його мати ОСОБА_2 , з якою він разом мешкав за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті матері залишилась недоплачена пенсія. Він є єдиним спадкоємцем. При зверненні до нотаріусу він надав довідку, видану в м.Донецьк, яка не має юридичної сили на території України. Тому просить встановити факт його спільного проживання з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час її смерті, тобто на час відкриття спадщини.

В судове засідання заявник надав письмову заяву, в якій підтримав вимоги заяви, просить справу слухати без його участі (а.с.28).

Представник заінтересованої особи Кіровської районної ради м.Донецька в судове засідання не з`явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином (а.с.26-27).

Суд, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Згідно копії паспорту заявника НОМЕР_1 від 19.07.2001 року, він виданий на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Донецьк, в якому зазначена реєстрація за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5-7).

Згідно копії паспорту матері заявника НОМЕР_2 від 19.10.2001 року, він виданий на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с.Андріївка Б-Новоселківського р-ну Донецької області, в якому зазначена реєстрація за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації- Кіровський РАГС м.Донецька, його батьками є ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ( а. с. 9).

Згідно довідки ТОВ «Мастерклас» м.Донецька від 04.06.2018 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею зареєстрований син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за цією адресою з 23.12.1988 року по теперішній час (а.с.10).

Згідно свідоцтва про смерть від 17.07.2018 року, виданого Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , у віці 75 років, місце смерті: м.Донецьк (а.с.11).

Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17.07.2018 року за заявою ОСОБА_1 встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Донецьк (а.с.12-13).

Згідно листа приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Лушкіноїх О.В. від 17.04.2019 року після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , крім сина ОСОБА_1 , більш ніхто не звертався (а.с.23).

Таким чином, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 з 23.12.1988 року по день смерті матері ОСОБА_2 тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав однією сім`єю з останньою за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями їх паспортів з реєстрацією за однією адресою (а.с.5-8), довідкою з місця мешкання (а.с.10), свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 , де вказано місце смерті- м.Донецьк (а.с.11).

Мета звернення заявника до суду з вказаною заявою- прийняття спадщини після смерті матері.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розяснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця про- живав разом із цим спадкодавцем. ; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежена, інших спадкоємців як встановлено в судовому засіданні не мається, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1218,1268, 1269 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: