Справа № 525/414/19
Провадження № 2/0182/2049/2019
19.11.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.
секретар Іванова Т.С.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нікополя цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно одержаних грошей, -
В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно одержаних грошей.
В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі і додатково суду пояснив, що не намагався зв`язатися з відповідачем більше року, сподіваючись, що правоохоронці вже займаються розслідуванням кримінального провадження за його заявою і вважав, що своїми діями може зашкодити їм викрити злочинця. А коли побачив, як повільно йде розслідування, подзвонив на вказаний вище номер відповідача сам. Але слухавку ніхто не взяв. Останній раз спілкувався з поліцією більше півроку тому. До суду звернувся, бо не бачить іншої можливості повернути свої гроші.
Відповідач до суду не прибув, неодноразово повідомлявся про розгляд справи судовими повістками з поштовими повідомленнями, які повертались без вручення. Тому повідомлявся й оголошенням на офіційному веб-порталі Судової влади.
Відповідно до ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа слухалась в порядку ст.131, 223, 280 ЦПК України у відсутність відповідача.
Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.
Як встановлено в судовому засіданні, 12 вересня 2017 року по мобільному телефону № НОМЕР_1 позивач домовився з особою на ім`я ОСОБА_3 про купівлю 16.09.2017 року автомобіля «Опель Зафіра». Через декілька годин на прохання ОСОБА_3 , висловлене позивачу по телефону, позивач ОСОБА_1 перерахував 36 120 грн., що були еквівалентними 1,4 тис.доларів США, «для розмитнення автомобіля» на ім`я, начебто «брокера», ОСОБА_2 (карточка в «Приватбанку» № НОМЕР_2 ) (а.с.5). По телефону особа на ім`я ОСОБА_3 підтвердив, що гроші отримані і пообіцяв 16.09.17 року доправити автомобіль у Велику Багачку позивачу. Але автомобіль не доставлений до цього часу. На телефонні виклики відповідач також не відповідає. За заявою позивача по даному факту проводиться досудове розслідування слідчим відділом Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.6, 19, 34), про що повідомлявся і позивач, і Нікопольський міськрайонний суд, однак, на даний час жодній особі не повідомлено про підозру. Позивач є інвалідом III групи (а.с.5), дружина позивача також тривалий час перебуває на лікуванні (а.с.7).
Згідно вимог ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
В судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 28 000 грн. в якості оплати за майбутній продаж автомобіля, але автомобіль так і не доставив за обумовленою адресою. Тому, на думку суду, дані кошти підлягають примусовому стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 .
Також з відповідача підлягає стягненню на користь держави і судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.12-13, 76-81, 141, 259, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно одержаних грошей - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно одержані 36 120 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 768 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення або отримання рішення через Нікопольський міськрайонний суд.
Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал