Справа № 644/6228/19
Провадження № 2-з/645/51/19
УХВАЛА

Іменем України

09 серпня 2019 року суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Сілантьєва Е.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову заінтересовані особи Акціонерне товариство «Готельний комплекс «Славія», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до пред`явлення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Готельний комплекс «Славія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання договору факторингу недійсним,

в с т а н о в и в:

6 серпня 2019 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова з Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшла заява про забезпечення позову, від ОСОБА_1 , де позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборонити будь-яким особам укладати угоди стосовно нерухомого майна, проведення всіх реєстраційних дій щодо нерухомого майна: комплекс, Нежитлова будівля літ. «Б», загальною площею 26,6 кв.м. та приміщень 1-го поверху №3-13,1; 2-го поверху №15- 24, 57, 58 II; 3-го поверху №25-48, III; 4-го поверху №49-56, IV загальною площею 641,3 кв.м., житловою 260,1 кв.м в будівлі літ.А-4(гуртожиток), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; зупинити стягнення на підставі виконавчого листа 644/10973/14-ц виданого 15.08.2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за яким: постановлено стягнути з ОСОБА_1 , Акціонерного товариства "Готельний комплекс "Славія" солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" заборгованість за кредитним договором, укладеним 10.08.2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ "Банк Кіпру" станом на 21.03.2015 року в сумі 1 359 585 грн. 11 коп.; зупинити реалізацію шляхом проведення електронних торгів Державним підприємством "Сетам", описаного та арештованого при здійсненні виконавчого провадження нерухомого майна, а саме: комплекс, Нежитлова будівля літ. «Б», загальною площею 26,6 кв.м. та приміщень 1-го поверху №3-13,1; 2-го поверху №15- 24, 57, 58 II; 3-го поверху №25-48, III; 4-го поверху №49-56, IV загальною площею 641,3 кв.м., житловою 260,1 кв.м в будівлі літ.А-4(гуртожиток), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 А

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вказав на те, що 10.08.2011 року між ПАТ «Банк Кіпру» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №15-1173/2011 , згідно з умовами якого мені банк надав кредит в сумі 1328000, 00 грн строком до 09.08.202Іроку включно. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 10.08.2011 року №15-1173/2011/П2 між ПАТ «Банк Кіпру», ОСОБА_1 та акціонерним товариством «Готельний комплекс «Славія» був укладений договір поруки від 10.08.2011 року. ПАТ «Банк Кіпру» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Неос Банк», яке є його правонаступником. 21.07.2014 року між ПАТ «Неос Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу, згідно з умовами якого ПАТ «Неос Банк» відступило, а ТОВ «Кредитні ініціативи» прийняло на себе право вимоги заборгованості, зокрема, за кредитним договором від 10.08.2011 року №15-1173/2011 між мною та ПАТ «Банк Кіпру». Таким чином, згідно умов даного договору факторингу до ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшло право вимоги за кредитним договором від 10.08.2011 року №15- 1173/2011 між ПАТ «Банк Кіпру» та ОСОБА_1 Внаслідок укладення вказаного договору факторингу відбулася заміна кредитора, ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за кредитним договором №15/1173/2011 від 10.08.2011 року. Відповідно до інформації Національного Банку України про наявність в ЄІС «Реєстр позичальників» даних стосовно простроченої заборгованості ОСОБА_1 перед банком ПАТ «Банк Кіпру» (ПАТ «Неос Банк»): за станом на 06.09.2016 року у ЄІС «Реєстр позичальників» відображено прострочену заборгованість ОСОБА_1 перед банком Публічне акціонерне товариство «Неос Банк» на суму 24 710,80 гривень, (номер угоди 15-1173/2011 від 10.08.2011, дата виникнення простроченої заборгованості - 27.03.2014 року, дата останньої зміни даних - 27.03.2014 р.). ПАТ «Неос Банк» міг передати ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги лише в межах моєї простроченої заборгованості станом на 21.07.2014 року, що на 27.03.2014 року складала 24 710,80 грн. Однак це суперечить реальності.Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 23.02.2016 року позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 задоволені, на користь позивача стягнуто 1 359 585 гр., та судовий збір 1218 гр. В зв*язку з чим ОСОБА_1 змушений в майбутньому звернутися до суду про визнання договору факторингу недійсним.

Суддя, дослідивши подану заяву, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред*явитипозовпротягом десяти днів

За приписами ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що відповідно положень ЦПК України розгляд заяви здійснювався судом за відсутності учасників справи, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України,заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, до заяви додано кредитний договір укладений між ПАТ «Банк Кіпру» та ОСОБА_1 10.08.2011 року, договір поруки від 10.08.2011 року укладений між ПАТ «Банк Кіпру» , ОСОБА_1 та АТ «Готельний комплекс «Славія», договір факторингу від 21.07.2014 р. укладений між ПАТ «Неос Банк» (правонаступник ПАТ «Банк Кіпру») та ТОВ «Кредитні ініціативи» та інформацію з Державного реєстру речових прав від 25.07.2019 р.

Тобто, вищевикладене свідчить про наявність спору між сторонами.

Проте, за п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заявником не надано суду відомостей на підтвердження наявності у ОСОБА_1 заборгованості на суму 24710,80 грн., крім того відсутні докази стягнення з заявника рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова суми заборгованості у розмірі 1359585,00 грн., також відсутні дані належності заявнику нерухомого майна, що унеможливлює розглянути вказану заяву та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Судовим розглядом встановлено, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України.

За приписами ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляну на наведене, вищевказана заява підлягає поверненню заявнику як така, що не ґрунтується на вимогах закону.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 153, 247 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову заінтересовані особи Акціонерне товариство «Готельний комплекс «Славія», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до пред`явлення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Готельний комплекс «Славія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання договору факторингу недійсним - повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя