ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

30 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 28 березня 2019 року

по справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Державної казначейської служби України стосовно виплати боргу та про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність Державної казначейської служби України стосовно виплати боргу та про зобов`язання вчинити певні дії.

Скарга мотивована тим, що постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.05.2018 року у справі № 201/17000/17 на користь ОСОБА_1 з державного бюджету стягнуто 30 000,00 грн. Суд апеляційної інстанції направив копію цього рішення до Державної казначейської служби України листом від 10.05.2018 року. Листом від 22.05.2018 року стягувач направив до Державної казначейської служби України заяву про виконання вказаного рішення з додаванням його копії, яка є виконавчим документом. Вказана постанова суду досі не виконана, що призвело до порушення прав стягувача.

Ураховуючи викладене, заявник просив суд визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України стосовно виплати боргу та зобов`язати Державну казначейську службу України негайно виплатити заявнику (стягувачу) 30 000,00 грн.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2018 року провадження за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Державної казначейської служби України стосовно виплати боргу та про зобов`язання вчинити певні дії - закрито.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28.03.2019 року було розглянуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2018 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Державної казначейської служби України стосовно виплати боргу та про зобов`язання вчинити певні дії, за результатом розгляду якої суд апеляційної інстанції постановив вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

16 квітня 2019 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 28.03.2019 року.

Заява мотивована тим, що 01.04.2019 року Верховний Суд у спорі між тими ж сторонами у справі № 200/7261/13 встановив обставини, які є нововиявленими у даній справі.

Зазначав, що рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 20.12.2018 року і постанова Дніпровського апеляційного суду від 28.03.2019 року знаходяться в непримиренному протиріччі з, по-перше, забороною ст. 10 ЦПК України у відмові в задоволенні вимог звернення до суду з мотивів неповноти та нечіткості законодавства, по-друге, чинною на час ухвалення рішень, що підлягають перегляду, ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 29.11.2012 року щодо обставин, які не потрібно доводити, зокрема, що ДКСУ виконує судові рішення про стягнення грошей з бюджету добровільно.

Про першу з цих істотних обставин заявник дізнався 01.04.2019 року, коли постанова Дніпровського апеляційного суду від 28.03.2019 року була оприлюднена в ЄДРСР, про другу - 09.04.2019 року, коли була оприлюднена постанова Верховного Суду від 01.04.2019 року, яка за мотивами та висновками є прямо протилежною постанові суду від 28.03.2019 року, а суд не знав до отримання даної заяви.

Крім того, судовим рішенням, яке підлягає перегляду, порушено вимоги параграфу 5 ст. 5 КЗПЛОС про гарантію компенсації державою, від імені якої ухвалені рішення в цьому провадження, за незаконне позбавлення заявника свободи. Це є третьою істотною для справи обставиною.

Перевіривши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до положень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами", нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Як зазначалось вище, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до частини четвертої статті 423 цього Кодексу не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Згідно з практикою ЄСПЛ процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення «Праведная проти Росії» від 18.11.2004 року).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку що постанова Верховного Суду від 01.04.2019 року у справі № 200/7261/13 відповідно до проаналізованих положень діючого цивільного процесуального законодавства України не є нововиявленою обставиною, не стосуються даного цивільного спору та не входить до предмету доказування у цій справі, а тому підстави для перегляду постанови Дніпровського апеляційного суду від 28.03.2019 року в порядку вимог ст. 423 ЦПК України - відсутні.

Керуючись ст.ст. 259, 429 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 28 березня 2019 року - відмовити.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 березня 2019 року - залишити в силі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко