Справа № 185/6354/17
Провадження № 2/185/3652/19
У Х В А Л А

08 листопада 2019 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді - Зінченко А.С., розглянувши клопотання представника ТОВ «Донбас-Анко» - адвоката Остапенко А.І. про зустрічне забезпечення по справі ЄУ № 185/6354/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбас-Анко», треті особи: Партнерство з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт», Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо», про звернення стягнення на предмет застави, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться вказана цивільна справа.

До суду надійшло клопотання представника відповідача ТОВ «Донбас-Анко» - адвоката Остапенко А.І., про зустрічне забезпечення .

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою суду від 16.10.2019 було задоволено заяву представника позивача та забезпечено позов шляхом накладення арешту на транспортні засоби 13 автомобілів, які є предметом застави, та щодо яких заявлено позовні вимоги про звернення стягнення на предмет застави. Вартість 13 арештованих автомобілів складає 18588507,20 грн. Вид діяльності товариства напряму зв`язаний з використанням вантажних транспортних засобів, на які накладено арешт. Накладення арешту унеможливлює відновлення та подальше здійснення господарської діяльності підприємством. Суму можливих збитків за 4-6 місяців підприємство оцінює в 2% вартості майна 371770,14 грн, в цьому розмірі просить визначити суму зустрічного забезпечення то зобов`язати позивача внести її на депозитний рахунок суду. Підставою зустрічного забезпечення, окрім іншого, зазначає відсутність адреси та майна позивача на території підконтрольній України, реєстрацію позивача в м. Донецьк, на тимчасово окупованій територій, та її бездіяльність до зайняття активної позиції товариством, метою забезпечення позову вважає тиск на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 16.10.2019 було задоволено заяву представника позивача про забезпечення позов у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбас-Анко», треті особи: Партнерство з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт», Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо», про звернення стягнення на предмет застави та забезпечено позов шляхом накладення арешту на транспортні засоби 13 автомобілів, які є предметом застави, та щодо яких заявлено позовні вимоги про звернення стягнення на предмет застави. Слід відзначити, що при вирішенні питання про забезпечення позову, судом було враховано, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясував обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач позовним вимогам, враховуючи, що вжиті заходи не перешкодять господарській діяльності юридичної особи, так вона фактично не здійснюється, про що зазначив представник відповідача, та те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Зазначений захід забезпечення позову є співмірним заходом відповідно заявлених позовних вимог.

04.11.2019 ухвалою суду відмовлено в задоволенні заяви представника ТОВ «Донбас-Анко» - адвоката Остапенко А.І. про скасування заходів забезпечення позову, роз`яснено, що відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

30.10.2019 до суду надійшло клопотання представника ТОВ «Донбас-Анко» - адвоката Остапенко А.І. про зустрічне забезпечення позову шляхом зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 371 770,14 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову(ч. 4 ст. 154 ЦПК України).

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову(ч. 5 ст. 154 ЦПК України).

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову(ч. 6 ст. 154 ЦПК України).

В ухвалі про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник у порядку зустрічного забезпечення (ч. 7 ст. 154 ЦПК України).

Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення (ч. 8 ст. 154 ЦПК України).

Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення (ч. 9 ст. 154 ЦПК України).

Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення (ч.10 ст. 154 ЦПК України).

Як вбачається з клопотання про зустрічне забезпечення, відповідач посилається на невідомий майновий стан позивача, та місце реєстрації позивача на території м. Донецьк, яка є тимчасово окуповано, що забезпеченням позову відповідачу можуть бути заподіяні збитки, які в сукупності відповідач оцінює у розмірі 371 770,14 грн.

Судом враховано, що спірні автомобілі перебувають у власності та користуванні відповідача, що не заперечується ним, на сьогодні підприємство не здійснює господарську діяльність де-факто, але не припинено де-юре, на територію підконтрольну України підприємство не переміщувалось, та автомобілі не переміщало, зараз частина автомобілів знаходиться в м. Донецьк, частина - в АР Крим, місце зберігання автомобілів визначено в м. Донецьк, тобто на тимчасово окупованій території, та автомобілі переміщуються лише в межах тимчасово окупованої території, що позбавляє можливість перевірити та забезпечити їх збереження, а відтак є наявною реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Щодо твердження представника відповідача про те, що забезпечення позову в даній справі перешкоджає відновленню фактичної господарської діяльності підприємства, то доказів, що спірні автомобілі складають весь автопарк підприємства відповідачем не надано, на територію підконтрольну України підприємство не переміщувалось та на сьогодні підприємство не здійснює господарську діяльність де-факто, але не припинено де-юре, відповідач посилається лише на можливе відновлення фактичної господарської діяльності.

В даному випадку відповідач посилається на п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Як встановлено з матеріалів справи позивач має зареєстроване місце проживання на території України в м. Донецьк, яке знаходиться на тимчасово окупованій території. Лише сам факт, що позивач має зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання на тимчасово окупованій території України, без встановлення обставин, які свідчать про можливе заподіяння збитків відповідачу невжиттям зустрічного забезпечення, не є підставою для застосування такого зустрічного забезпечення і положення ст. 154 ЦПК України.

Доказів щодо майнового стану позивача відповідач не надав. Викладене свідчить про відсутність обов`язку суду застосувати зустрічне забезпечення.

Окрім того, сума можливих збитків є недоведеною, та ґрунтується на припущеннях.

Також, відповідач не позбавлений права повторного звернення з клопотанням про скасування чи з клопотанням про зміну заходів забезпечення позову при появі обставин, що обґрунтовують необхідність скасування чи зміни заходів забезпечення позову.

Враховуючи предмет та підстави даного позову, відсутність доказів завдання відповідачу збитків внаслідок вжиття заходів забезпечення позову відносно спірного рухомого майна, а також те, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви представника відповідача про застосування заходів зустрічного забезпечення.

Керуючись ст. 154, 259, 260, 293, 353, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника ТОВ «Донбас-Анко» - адвоката Остапенко А.І. про зустрічне забезпечення по справі ЄУ № 185/6354/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбас-Анко», треті особи: Партнерство з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт», Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо», про звернення стягнення на предмет застави - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду з моменту підписання її суддею.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою:http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко