Справа 487/3189/17
Провадження № 22- ц /812/1824/19
У Х В А Л А

07 листопада 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Темнікової В.І., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору при подачі ним апеляційної скарги на заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 вересня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електроенергію, -

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 вересня 2018 року задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» 7665,08 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 травня 2019р. заяву про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на зазначене рішення разом з клопотанням про відстрочення сплати судового збору у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 18 жовтня 2019 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху, а апелянту надано строк для сплати судового збору у розмірі 2400 грн. або надання доказів на підтвердження заявленого клопотання про відстрочку сплати судового збору.

На виконання ухвали суду ОСОБА_1 надав квитанцію про часткову сплату судового збору у розмірі 240 грн.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може, враховуючи майновий стан сторони, своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Згідно п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України забезпечення апеляційного оскарження судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, п. 1 ст. 6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Водночас там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у ст. 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (п. 65 рішення ЄСПЛ від 11 жовтня 2001 року у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany»); рішення ЄСПЛ від 26 жовтня 2000 року у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland»)).

Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Враховуючи обставини, викладені у клопотанні, зокрема про те, що ОСОБА_1 отримує пенсію в мінімальному розмірі, а також те, що він частково сплатив судовий збір у розмірі 240грн., та положення зазначених норм права, вважаю за необхідне клопотання ОСОБА_1 щодо відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі в несплаченій ним сумі задовольнити.

Апеляційна скарга по даній цивільній справі за формою та змістом відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 359 ЦПК України якщо апеляційна скарга подана з пропуском строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Таким чином, слід зупинити дію заочного рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 вересня 2018 року до закінчення апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 136, 359, 360, 361 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суддя, -

У Х В А Л И Л А :

Клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за його апеляційною скаргою на заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 вересня 2018 року задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату 2160 грн. (2400-240) судового збору за подачу апеляційної скарги на заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 вересня 2018 року до ухвалення Миколаївським апеляційним судом судового рішення у справі.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 вересня 2018 року.

Витребувати з Заводського районного суду м. Миколаєва цивільну справу № 487/3189/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електроенергію.

Зупинити дію заочного рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 вересня 2018 року до закінчення апеляційного провадження.

Копію апеляційної скарги надіслати позивачу.

Роз`яснити учасникам справи право на подачу до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі в строк 5 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

У разі подання відзиву надати суду документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи відповідно до вимог ст. 361 ЦПК України.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Інформацію щодо справи можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою сторінки Миколаївського апеляційного суду: https://mka.court.gov.ua

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова