Справа № 524/7884/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Альошкіної О.І.

позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області за довіреністю Ольшанської В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25 вересня 2018 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що з 29 липня 2006 року по 16 грудня 2013 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , від якого мають малолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з нею та знаходяться на її утриманні і вихованні. Відповідач не спілкується з дітьми, не бере участі в їх вихованні, не надає матеріальної допомоги на їх утримання та має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 67 005 грн.28 коп.

Просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витратипо сплаті сплатою судового збору.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом публікації оголошення на веб-сайті Кременчуцького районного суду Полтавської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався, причини неявки не повідомив.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області за довіреністю Ольшанська В.С. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, вважає, що в інтересах дітей, доцільно позбавити відповідача батьківських прав.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, думку дитини, дослідивши надані матеріали, і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 263 ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

В відповідності до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також матеріально утримувати до досягнення нею повноліття.

На підставі ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном (ч. 2 ст. 171 СК України).

Згідно ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (Страсбург, 25 січня 1996 р.) під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення, судовий орган надає дитині можливість висловити свої думки і приділяє цим думкам належну увагу.

Судом встановлено, що сторони: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 40 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1170.

Малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані з матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї виданою Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлорембудсервіс» 05 лютого 2018 року № 309/34 та знаходяться на її матеріальному утриманні і вихованні, дітям створені належні умови для навчання, фізичного та духовного розвитку.

Відповідач ОСОБА_2 з дітьми не проживає, з 2012 року не спілкується, не відвідує їх, не цікавиться життям, здоров`ям дітей, матеріально не утримує, має заборгованість по сплаті аліментів станом на 31 березня 2018 року в сумі 67 005, 28 грн., виявляючи тим самим свою байдужість до їх долі, участі у вихованні не приймає, що протирічить ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст.ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства».

В судовому засіданні малолітня ОСОБА_3 пояснила, що проживає з мамою, батько ні з нею, ні з братом не спілкується, з днем народження не вітає та подарунків не дарує. Останній раз бачила його давно.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала, що являється хрещеною мамою ОСОБА_4 , проживає поряд з позивачем, відповідача останній раз бачила з дітьми в 2012 році.

Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 06 липня 2018 року № 808 ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" вказується, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

З огляду на викладене, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками та навмисно не виконує їх, що в відповідності до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", є підставами для позбавлення його батьківських прав. Обставин, які перешкоджали б йому виконувати свої батьківські обов`язки не встановлено.

Так як позов задоволено, то відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп., що підтверджено документально.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 позбавити батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області.

У разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяС. М. Клименко