Справа №718/1600/19
Провадження №2/718/421/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.07.2019 року Кіцманський районний суд Чернівецької області
у складі : головуючого - судді Олексюк Т.І.
секретаря - Пітак О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним, -
Позивач ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги, просила справу розглядати у її відсутності, погодилась на заочний розгляд справи, звернувшись до суду з відповідною заявою.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце слухання даної справи.
Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Відповідно до 4.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За змістом ст.395, 398 ЦК України, речовими правами на майно є право володіння та користування, яке виникає на підставі договору із власником та на інших підставах, встановленим законом.
Відповідно до змісту ст.ст.626,627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
В силу ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За положеннями ст.ст. 655,656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Враховуючи наведене суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки між позивачем та ОСОБА_3 фактично був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами, відповідно до якого позивач набула право власності на куплений нею житловий будинок з господарськими спорудами, але не може належним чином його оформити через смерть ОСОБА_3 . Укладання вказаного договору не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки в даному випадку сторони домовились щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами, що підтверджується письмовими доказами, відбулось повне виконання вказаного договору: продавець передав майно у власність покупцю. Продавець ухилялась від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.
На підставі ст. ст.ст.207. 220, 328, 655-656 ЦК України, ст.ст. 120. 152 ЗК України та керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 6, 7, 10, 11, 12, 13, 17, 18, 76-81, 223, 259, 263, 264, 265 268, 280-284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, суд. -
Визнати дійсним договір купівлі - продажу від 25 грудня 2014 року, за яким ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_3 житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_1 право власності на житловий будинок літ. А-1, загальною площею 52,80 кв.м та житловою 41,40 кв.м, літню кухню літ. В, погріб літ. Пг/Б, сараї літ. Б,Д,Е,Ж, колодязь №1, ворота №2, огорожу №3.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: