Номер провадження: 22-ц/813/1218/19
Номер справи місцевого суду: 523/9855/17
Головуючий у першій інстанції Бабаков В.П.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

при секретарі - Маслову Р.Ю.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 ,

від відповідача ОСОБА_3 не з`явились,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 не з`явились,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. не з`явились,

від Одеської міської прокуратури №4 не з`явились,

від Служби у справах дітей Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради не з`явились,

переглянувши справу №523/9855/17 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гребенюк Ірини Миколаївни, за участю Одеської міської прокуратури №4, Служби у справах дітей Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про розірвання договору дарування нерухомого майна за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2018 року складі судді Бабакова В.П., -

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернувшись 12 липня 2017 року до суду з вищеназваним позовом, після уточнення 9 жовтня 2017 року вимог, остаточно просили розірвати договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. 19 вересня 2009 року, зареєстрований в реєстрі за №6684 (т.1 а.с.2-10, 71-79).

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2017 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.43).

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, зазначивши, що розірвання договору дарування на вимогу особи, яка не є стороною договору, діючим законодавством не передбачено (т.1 а.с.52-55).

Третя особа ОСОБА_4 підтримала позицію відповідача ОСОБА_3 (т.1 а.с.52-53, 85).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2018 року в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю (т.1 а.с.125-127).

Висновок суду мотивовано тим, що позивачі не є сторонами договору дарування, а виключного випадку на розірвання договору за позовом не сторін договору не встановлено. Інші обставини, якими обґрунтовано вимоги, не стосуються предмета доказування. Суд проаналізував норми щодо строку позовної давності до вимог про розірвання договору, але в позові відмовив за безпідставністю вимог про розірвання договору.

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 2 травня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення суду.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 травня 2018 року справу призначено до розгляду.

Справу з апеляційного суду Одеської області передано до Одеського апеляційного суду у зв`язку з ліквідацією.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 січня 2019 року справу прийнято до провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 січня 2019 року справу призначено до розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (т.1 а.с.133-142).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у безпідставності посвідчення нотаріусом договору дарування на підставі біржевої угоди купівлі-продажу, визнаної дійсною рішенням суду; полягає у позбавленні їхньої сім`ї права на житло, у неприйнятті до уваги судових рішень у інших спорах, тривалих неприязних стосунків, стану здоров`я дарувальника тощо.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовують відсутністю підстав для розірвання договору (т.1 а.с.181-184).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зміну рішення суду в його мотивувальній частині та залишення без змін в його резолютивній частині з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

ОСОБА_5 , 1950 року народження, та ОСОБА_4 , 1948 року народження, є батьками ОСОБА_3 , 1975 року народження, та ОСОБА_1 , 1979 року народження.

Згідно Договору дарування квартири, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (після зміни прізвища ОСОБА_8 ), посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. 19 вересня 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №6684, ОСОБА_5 подарував, а ОСОБА_7 прийняла в дар трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Вказана квартира належала ОСОБА_5 на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого товарною біржею «Одеська товарна біржа» 30 липня 1998 року за №98.07-266, зареєстрованого Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 4 серпня 1998 року у книзі №298пр., на стор.58, під №316 (реєстраційний номер 27879117) (т.1 а.с.96-113).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 61 років (т.1 а.с.28).

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 пред`явили у 2017 році вимоги про розірвання договору дарування.

Правовідносини дарування врегульовано Главою 55 ЦК України.

Розірвання договору дарування передбачено положеннями статті 727 ЦК України, відповідно до якої дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування нерухомого майна, якщо обдарований умисно вчинив злочин проти життя, здоров`я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей; якщо обдаровуваний вчинив умисне вбивство дарувальника, спадкоємці дарувальника мають право вимагати розірвання договору дарування (ч.1); у разі розірвання договору дарування обдаровуваний зобов`язаний повернути дарунок у натурі (ч.5).

До вимог про розірвання договору дарування застосовується позовна давність в один рік (ст.728 ЦК України).

Згідно нотаріально посвідченого 19 вересня 2009 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М., зареєстрованого в реєстрі за №6684 Договору дарування квартири АДРЕСА_3 , сторонами договору дарування є ОСОБА_5 як дарувальник та ОСОБА_7 (після зміни прізвища ОСОБА_8 ) як обдаровувана.

У сенсі норм матеріального права, що регулюють правовідносини дарування, розірвання договору дарування допускається лише на вимогу дарувальника, позовна давність, що застосовується до вимог про розірвання договору дарування, становить один рік від дня, коли дарувальник дізнався або повинен був дізнатися про обставини, передбачені статтею 727 ЦК України.

За договором дарування, про розірвання якого подано позов, дарувальником був ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тому, лише дарувальник ОСОБА_5 мав право вимагати розірвання договору дарування при тому в межах строку позовної давності в один рік, але ОСОБА_5 за життя не вимагав розірвання договору дарування квартири своїй дочці.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не є дарувальниками за договором дарування, відповідно, у них відсутнє право вимоги розірвання договору.

ОСОБА_1 як спадкоємець померлого ОСОБА_5 набув би право вимагати розірвання договору дарування, укладеного його батьком, лише у випадку вчинення ОСОБА_3 (при укладенні договору ОСОБА_9 ) умисного вбивства дарувальника ОСОБА_5 . Наразі таких обставин не встановлено, відтак, позивач ОСОБА_1 не набув права вимагати розірвання договору дарування як спадкоємець.

Таким чином, правові підстави для розірвання договору дарування за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відсутні. Суд першої інстанції з цим визначився правильно, висновок суду про відмову в позові за безпідставністю вимог приймається.

Доводи апеляційної скарги висновок суду про відсутність правових підстав для розірвання договору дарування не спростовують, так як скаржники не є дарувальниками, а факт умисного вбивства обдарованим дарувальника не встановлений, що виключає й право ОСОБА_1 як спадкоємця вимагати розірвання договору.

Доводи апеляційної скарги щодо недійсності договору дарування, порушення майнових та житлових прав не приймаються, так як такі не відносяться до предмета доказування.

Наявність інших судових рішень не впливає на вирішення вимоги про розірвання договору дарування, так як були прийняті судами щодо інших правовідносин; обставини, встановлені такими рішеннями, не мають преюдиційного характеру для вирішення спору про розірвання договору дарування.

Поряд з цим з мотивувальної частини рішення підлягають виключенню висновки суду першої інстанції щодо спливу строку позовної давності до вимоги про розірвання договору дарування.

Так, положення закону про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб`єктивного цивільного права, щодо якого заявлено вимогу, і факт його порушення або оспорювання. Якщо ж під час розгляду справи буде встановлено, що у позивача немає суб`єктивного права, про захист якого він просить, або ж воно не порушувалось чи не оспорювалось, суд повинен відмовити в позові не через порушення позовної давності, а за безпідставністю матеріально-правової вимоги. Якщо суб`єктивне право чи інтерес відсутні, то не може йтися про позовну давність та визнання причин її пропущення поважними.

У ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відсутнє суб`єктивне цивільне право вимагати розірвання договору дарування, відтак, йтися про позовну давність та поважність/неповажність причин її пропущення не може. Правильним є відмова в позові за безпідставністю матеріально-правової вимоги.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гребенюк Ірини Миколаївни, за участю Одеської міської прокуратури №4, Служби у справах дітей Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про розірвання договору дарування нерухомого майна змінити в його мотивувальній частині та залишити без змін в його резолютивній частині.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 липня 2019 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колеснікова