Справа № 697/2468/16-ц
№ пров. 2/697/225/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Льон О.М.

за участю секретаря с/з - Дрянової Н.В.

представника відповідача Потієнко Т.М.

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Канів, Черкаської області справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради, про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_5 звернулись у Канівський міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 , про визнання заповіту недійсним. Просили суд визнати недійсним заповіт як розпорядження на випадок смерті, складений спадкодавцем ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Стеблиною С.В. 08.04.2013, зареєстрованого в реєстрі за №654, визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , такими, що не мають права на спадкування.

Ухвалою суду від 27.11.2018 позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради, про визнання заповіту недійсним залишено без розгляду. Скасовано заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18.11.2016 у виді заборони державному нотаріусу Канівської державної нотаріальної контори вчиняти будь-які дії стосовно спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі, заборонити видавати свідоцтво про право на спадщину, свідоцтва про право власності до вирішення спору між спадкоємцями у суді.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 29.01.2019 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 та скасовано ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2018, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 11.02.2019 справу прийнято до провадження та призначено судове засідання на 05.03.2019.

У судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_7 повторно не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи містяться поштові повідомлення (а.с56,57,63,64 т.4), причини неявки суду не надали. Заяви про розгляд справи за їх відсутності в матеріалах справи відсутня.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Зелений Ю.В., який діє на підставі довіреності від 05.03.2019 (а.с.40 т.4) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с.62 т.4).

Відповідач ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за участі її представника адвоката Потієнко Т.М. (а.с.66 т.4).

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Потієнко Т.М., яка діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 21.03.2019 (а.с.37 т.4), у зв`язку з повторною неявкою позивачів та представника у судове засідання, заявила клопотання про залишення позову без розгляду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділу опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради Костенко Н.Г. у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Суд, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на попереднє судове засідання, розгляд якого було призначено на 25.07.2019 позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та представник позивача ОСОБА_1 адвокат Зелений Ю.В. не з`явилися, розгляд справи відкладено на 06.08.2019, про що повідомлено учасників сторін та здійснено їх виклик у наступне судове засідання.

У судове засідання призначене на 06.08.2019 позивачі та представник позивача ОСОБА_1 повторно не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не надали.

Відповідно до ч.3 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Частиною 5 ст. 130 ЦПК України передбачено, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається вручення повістки і цій особі.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що позивач та її представник, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, повторно не з`явилися в судове засідання, суд вважає, що позов слід залишити без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 43 ЦПК України учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і це не може бути підставою для скасування постановленої ним ухвали про залишення заяви без розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

В матеріалах справи містяться докази належного сповіщення представника позивача ОСОБА_1 адвоката Зеленого Ю.В. про час та місце розгляду справи, що було призначено судом на 25.07.2019 та 06.08.2019 (а.с.54,62 т.4). Позивачі ОСОБА_8 та ОСОБА_1 також належним чином повідомлялися про день та час розгляду справи, які було призначено судом на 25.07.2019 та 06.08.2019. Заяв про розгляд справи по суті за відсутності позивачів або представника та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Таким чином, беручи до уваги заявлене клопотання представником відповідача, враховуючи повторну неявку позивачів та представника позивача в судове засідання, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради, про визнання заповіту недійсним, слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.128,130,131, 223, 257, 258-259, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Потієнко Т.М. про залишення позову без розгляду задовольнити.

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_9 до ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради, про визнання заповіту недійсним залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий О . М . Льон