ПОСТАНОВА

Іменем України

13 листопада 2019 року м. Кропивницький

справа № 398/3424/19

провадження № 22-ц/4809/1667/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.

за участю секретаря Деменко О.І.,

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1 ;

особа, дії якої оскаржуються заступник начальника Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Маркова Олеся Василівна;

заінтересована особа ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 вересня 2019 року, постановленої під головуванням судді Ніколаєва М.В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог боржника

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову заступника начальника Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Маркової О.В. від 17.09.2019 про відкриття ВП № 60079432 «про стягнення виконавчого збору», якою стягнула з нього виконавчий збір у розмірі 8346 грн на підставі виконавчого листа № 2/398/55/17 виданого 09.09.2019. Зазначив, що вказаний виконавчий лист він не отримував та не був стороною у такій справі.

Вказує, що 06.08.2019 він звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з заявою щодо роз?яснення судового рішення по справі 398/4136/15-ц з метою його добровільного виконання, яка ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 09.09.2019 була залишена без руху.

У скарзі ОСОБА_1 просить визнати, що постановою заступника начальника Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 17.09.2019 було порушено право скаржника на добровільне виконання судового рішення, а також визнати постанову заступника начальника Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області неправомірною, зобов`язавши ОСОБА_3 усунути порушення прав скаржника.

Короткий зміст судового рішення

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.09.2019 відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову заступника начальника Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Маркової О.В. від 17.09.2019 року про відкриття ВП № 60079432 «про стягнення виконавчого збору». Скаргу з додатками повернуто позивачу. Роз`яснено скаржнику ОСОБА_1 право на звернення для захисту свого права в порядку адміністративного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що скарга не підлягає розгляду у порядку, встановленому Розділом VII ЦПК України, оскільки оскарження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а відтак у відкритті провадження необхідно відмовити.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

На вказану ухвалу суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд не вникаючи до суті (та сторін) по справі № 127/9870/16-ц вирішив, що питання підняті в його скарзі не врегульовані законом, а тому вони мають бути вирішені відповідно до правового висновку, який викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.09.2019 по справі № 766/740/17-ц та від 07.02.2019 по справі № 927/769/16. При цьому суд знову не врахував його статус «боржника» по справі № 398/3423/19.

Крім того, заявник вказує, що суд проігнорував правову позицію ВСУ винесену у постанові по справі № 6-570ЦС16 (від 06.04.2016) та те, що наряду зі ст. 74 в ЗУ «Про виконавче провадження» діє ст. 84 п. 4, яка передбачає, що стягувач та боржник мають право оскаржувати усі рішення державних виконавців у суді, який видав виконавчий документ (в даному випадку Олександрійський міськрайсуд, як суд загальною юрисдикції). Дана редакція (п. 4 ст. 84 ЗУ «Про виконавче провадження») діє з 08.03.2011р. і її не торкаються жодні зміни, вона не суперечить п. 2 ст. 74, так як регулює права лише «стягувача» та «боржника». В даній скарзі він є «боржником», отже вважає в даному випадку законодавець встановив, що він свою скаргу згідно п. 4 ст. 84 ЗУ «Про виконавче провадження» має подавати відповідно ст. 384 ЦПК України до суду загальної юрисдикції, який видав виконавчий документ, а не до адміністративного суду.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

Від начальника Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Кошеленка В.М. надійшло клопотання про розгляд скарги без участі представника відділу ДВС. В клопотанні зазначає, що заперечує проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 та просить відмовити у її задоволенні, а оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що законодавством прямо передбачено порядок оскарження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору в порядку адміністративного судочинства, а тому скарга ОСОБА_1 не може розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений спеціальний порядок оскарження дій державного виконавця, а саме: рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається, що в Олександрійському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області на виконанні перебуває виконавчий лист № 2/398/55/17, виданий 09.09.2019, за яким зобов`язано ОСОБА_1 , протягом десяти днів після набрання рішенням законної сили, спростувати інформацію викладену у книзі під назвою « ОСОБА_4 . ОСОБА_5 : Життя як злочин» шляхом розміщення на перших шпальтах місцевих газет «Олександрійський тиждень» та «Вільне слово» резолютивної частини рішення та заяви зі змістом «Поширена інформація у книзі «С.Цапюк: Життя як злочин» не відповідає дійсності».

17.09.2019 в рамках вказаного виконавчого провадження № 60079432 державний виконавець виніс постанову про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 .

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на зазначену постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 17.09.2019 в порядку цивільного судочинства.

Статтею 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Положеннями ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений загальний порядок оскарження дій державного виконавця, а саме: рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Оскільки виконавчий лист був виданий Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, то на підставі вищевказаної норми права скаржник в загальному порядку звернувся зі скаргою на постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Однак, положеннями ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений спеціальний порядок оскарження дій державного виконавця, а саме: рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця саме щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору. Законодавством встановлений спеціальний порядок оскарження таких дій державного виконавця, а саме: передбачено звернення особи зі скаргою на постанову про стягнення виконавчого збору лише в порядку адміністративного судочинства.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №826/5195/17 з приводу даного питання була висловлена аналогічна правова позиція. За змістом постанови віднесення судового спору до тієї чи іншої юрисдикції залежить від сукупності умов, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства. Такою умовою, зокрема, може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в порядку якого розглядається визначена категорія справ.

Отже, в ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» міститься пряма вказівка, що саме в порядку адміністративного судочинства має розглядатися скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

За змістом ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що скарга ОСОБА_1 не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства, відмовив з цих підстав у відкритті провадження у справі, а тому доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу.

Інших посилань стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 листопада 2019 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко