ПОСТАНОВА

Іменем України

13 травня 2019 року м. Кропивницький

справа № 393/29/18

провадження № 22-ц/4809/844/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С.М. (суддя - доповідач), Голованя А.М., Кіселика С.А.,

секретар судового засідання Кравченко Я.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Новгородківськиого районного суду Кіровоградської області від 11 березня 2019 року в складі головуючого судді Рачкелюка Ю.В. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розписками, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів позики,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розписками.

В лютому 2018 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів позики (а.с.96 т.1).

Ухвалою Новгородківськиого районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2018 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом (а.с.108-109 т.1).

20.02.2019 року представником відповідача ОСОБА_3 подано клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи розписок від 01.10.2014 року (а.с.36 т.1).

Ухвалою Новгородківськиого районного суду Кіровоградської області від 11 березня 2019 року у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Кропивницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (25028, м. Кропивницький вул. Волкова 2).

На вирішення експерту поставлено наступні питання:

- чи виготовлено боргові розписки від 01.10.2014 року виданих ОСОБА_2 за допомогою принтера (копіювального апарата, багатофункціонального пристрою)?

- чи виконанні боргові розписки від 01.10.2014 року, на отримання коштів в сумі 21850 тис. доларів США та на отримання коштів в сумі 3650 тис. Євро, оригінали яких знаходяться на аркушах справи 138-139, том.1 ОСОБА_2 особисто чи іншою особою, за виключенням слова "3,5% місячних"?

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за складання завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на експертів обов`язків.

Оплату за проведення експертизи покладено на відповідача ОСОБА_2

Суд виходив з того, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи та для її об`єктивного розгляду потрібні спеціальні знання у відповідній галузі, клопотання представника відповідача за первісним позовом про призначення почеркознавчої експертизи підлягає задоволенню, крім того необхідно задовольнити клопотання позивача за первісним позовом та поставити його запитання на вирішення експерту в заявленій експертизі.

Ухвалою Новгородківськиого районного суду Кіровоградської області від 11 березня 2019 року направлено експерту матеріали цивільної справи № 393/29/18, в якій містяться необхідні для проведення експертизи документи, у тому числі й зразки почерку ОСОБА_2 , а саме: - оригінали боргових розписок від 01.10.2014 року на отримання коштів в сумі 21850 тис. доларів США та 3650 тис. Євро (а.с. 138-139, том.1); - експериментальні зразки почерку ОСОБА_2 на 4 арк. від 11.03.2019 року (а.с. 55-58, том.2) та на 7-ми арк. від 16.03.2018 (а.с. 131 - 137, том.1), та зупинено провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування вказаних ухвал.

Вказує, що підготовче засідання відкладалось судом, в тому числі і за клопотанням відповідача (його представника в зв`язку з неможливістю бути присутніми на судовому засіданні), протягом значного періоду починаючи з 27.02.2018 р. і до 19.10.2018 р. За цей час (близько семи з половиною місяців) а ні від відповідача, ані від його представника жодного разу не заявлялось клопотання про призначення експертизи з питання чи виготовлено боргові розписки від 01.10.2014 року виданих ОСОБА_2 за допомогою принтера (копіювального апарата, багатофункціонального пристрою), тобто у відповідача за весь час проведення попереднього засідання не виникало сумнівів щодо оригінальності виданих ним боргових розписок. Крім того, відповідачем було подано до суду зустрічну позовну заяву, в якій він визнав існування боргу перед позивачем, різниця була в сумі, але борг він визнавав, про наявність боргу за розписками та про наявність і власноручне написання вказаних розписок визнавав Відповідач за первісним позовом і в підготовчих судових засіданнях, аудіо фіксація яких здійснювалась під час проведення судових засідань. Не заявляв відповідач клопотання про проведення експертизи щодо оригінальності розписок і під час подання зустрічної позовної заяви.

Не погоджується з висновками суду про те, що боргові розписки від 01.10.2014 року можуть бути підробленими, оскільки позивач за первісним позовом, відмовився від частини позовних вимог, а саме слів: 3,5% місячних за їх користування згідно розписок, що дає сумніви відповідачу за первісним позовом у тому, що вказані розписки є оригіналами, у зв`язку з чим для з`ясування обставин справи необхідно провести почеркознавчу експертизу.

Оскільки відмова позивача від позовної заяви чи частини позовних вимого є правом позивача, і відмовляючись від частини позовних вимог (3,5% місячних за користування грошовими коштами згідно розписок), позивач мав на меті лише не затягувати розгляд справи та отримати хоч б грошові кошти без відсотків, розуміючи, що проведення експертизи потягне за собою зупинення провадження у справі не на один місяць.

Тому, на думку позивача, у суду не було обґрунтованої підстави для призначення експертизи.

Звертає увагу, що відповідно до п. 1.1. розділу 1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5, основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо). Тобто, почеркознавча експертиза не досліджує чи виготовлений документ за допомогою принтера (копіювального апарата, багатофункціонального пристрою), її завданням є ідентифікація виконавця тексту і підпису.

Позивач вважає, що питання "чи виготовлено боргові розписки від 01.10.2014 року виданих ОСОБА_2 за допомогою принтера (копіювального апарата, багатофункціонального пристрою)" і направлення на почеркознавчу експертизу оригіналів розписок поставлене відповідачем з однією метою - затягнути строки розгляду даної справи, зловживаючи своїми процесуальними правами. Позивач має побоювання щодо підміни оригіналів боргових розписок на їх копії або їх втрати, оскільки, як зазначалося вище, почеркознавча експертиза не може вирішити поставлене представником відповідача питання.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Заслухавши пояснення позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржені ухвали суду - без змін з таких підстав.

В своєму позові ОСОБА_1 зазначив, що згідно розписки від 01.10.2014 року ОСОБА_2 отримав від нього позику 21850 дол. США під 3,5 % місячних і зобов`язався повернути до 01.08.2015 року (а.с.7 т.1).

Згідно розписки від 01.10.2014 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 3650 Євро під 3,5 % місячних і зобов`язався повернути до 01.08.2015 року (а.с.8 т.1).

20.02.2019 року до суду першої інстанції представником відповідача ОСОБА_4 подано клопотання про призначення у справі судову почеркознавчу експертизу розписок від 01.10.2014 року виданих ОСОБА_2 , з метою встановлення факту їх підроблення (а.с.36 т.1).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновком експерта (ч. 1, п. 2 ч.2 ст. 76 ЦПК).

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Вказана норма передбачає, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що спірні правовідносини випливають з договорами позики, укладеними 01 жовтня 2014 року між сторонами цього позову.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

У той самий час за змістом частин першої та другої статті 207 і частини другої статті 1047 ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником, з якого вбачається як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг (тобто із зобов`язанням її повернення), так і дати її отримання.

Розписка про отримання коштів у борг за своєю правовою природою є документом, який посвідчує факт передачі грошових коштів у борг і узгодження позикодавцем та позичальником зобов`язання з їх повернення у визначений строк. Підставою для стягнення з позичальника заборгованості за позикою є встановлення судом факту неповернення ним у погоджений із позикодавцем строк отриманих у борг коштів.

Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Наявність оригіналу боргової розписки у кредитора може свідчити про те, що боргове зобов`язання не виконане.

Під час розгляду справи у суді першої інстанцій позивач подав оригінали розписок, які підлягають дослідженню судом.

З метою перевірки того, що дані документи є оригіналами, за клопотанням відповідача суд першої інстанції призначив судову експертизу для їх дослідження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 103 ЦПК суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно положень частин 1 та 5 ст. 104 КПК про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи (ч. 1 ст. 107 ЦПК).

Статтею 252 ЦПК України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з метою повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, належної перевірки доводів позивача та заперечень відповідача щодо факту укладення договору, написання ОСОБА_2 спірних розписок,що потребує спеціальних знань, наявні підстави для призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи та зупинення провадження у справі на час проведення експертизи.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржені ухвали суду першої інстанції постановлені з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності в оскаржених ухвалах неправильної інформації про суми позики не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права при вирішенні питання про призначення судової експертизи і зупинення провадження у справі.

Вказані недоліки можуть бути усунені за заявою учасника справи або власною ініціативою суду в порядку, передбаченому ст. 269 ЦПК України, шляхом виправлення описок в ухвалах.

Відповідно до вимог ст. ст. 374, 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення (ухвали) без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвали Новгородківськиого районного суду Кіровоградської області від 11 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С.М. Єгорова

Судді А.М. Головань

С.А. Кіселик