Справа № 298/309/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 листопада 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Кондора Р.Ю., Мацунича М.В.,

за участі секретаря - Балаж Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації та Відділу охорони здоров`я Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області на ухвалу Великоберезнянського районного суду від 03 липня 2019 року (головуюча суддя Лютянська М.С.) про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом заступника керівника Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації та Відділу охорони здоров`я Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, що потерпіла від злочину, -

в с т а н о в и в :

Заступник керівника Ужгородської місцевої прокуратури оскаржив в апеляційному порядку ухвалу Великоберезнянського районного суду від 03 липня 2019 року, якою залишено вказану позовну заяву без розгляду у зв?язку з несплатою прокурором судового збору.

У скарзі, зокрема, зазначається, що Законом України «Про судовий збір» передбачено звільнення позивачів від сплати судового збору у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом та іншим ушкодженням здоров`я (п. 2 ст. 5), та у справах про відшкодування шкоди матеріальних збитків, завданих вналідок вчинення кримінального правопорушення. посилався на положення (п. 6 ст. 5).

Заслухавши пояснення представника прокуратури Закарпатської області, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 01 березня 2019 року до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшла позовна заява заступника керівника Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації та відділу охорони здоров`я Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області, в якій прокурор просить стягнути з ОСОБА_1 витрати на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, понесені: - Великоберезнянською районною лікарнею на стаціонарне лікування ОСОБА_2 в сумі 600,48 грн. на користь держави в особі відділу охорони здоров?я Великоберезнянської РДА; - Закарпатською обласною клінічною лікарнею ім. А.Новака на стаціонарне лікування ОСОБА_2 в сумі 9228,50 грн. на користь держави в особі Департаменту охорони здоров?я Закарпатської ОДА; Обласним клінічним центром нейрохірургії та неврології на лікування ОСОБА_3 на користь держави в особі Департаменту охорони здоров?я Закарпатської ОДА. Крім іншого, у позовній заяві посилався на положення п. 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», якою передбачено звільнення від сплати судового збору у всіх судових інстанціях позивачів у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих вналідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 14 березня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

18 червня 2019 року в підготовчому судовому засіданні представник відповідача - адвокат Гриньо Д.Д. - заявив клопотання про повернення даної позовної заяви прокурору, у зв`язку з відсутності у прокурора підстав для звернення до суду для захисту інтересів держави у цій справі. Також заявив клопотання про те, щоб залишити позовну заяву без руху, оскільки позивачем не сплачено судового збору.

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 18 червня 2019 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків - для сплати судового збору.

На виконання вказаної ухвали суду заступник керівника Ужгородської місцевої прокуратури направив лист, в якому, зокрема, посилаючись на положення п.2 та п. 6 ст.5 закону України «Про судовий збір», вказував на звільнення позивачів від сплати судового розгляду в усіх судових інстанціях під час розгляду справ про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи, та у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки лікування потерпілих проводилось Великоберезнянською районною лікарнею, яка відноситься до відділу охорони здоров`я Великоберезнянської РДА, Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака та Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології відносяться до Департаменту охорони здоров`я Закарпатської ОДА, а в такому випадку, відповідно до ст. 1206 ЦК України, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, тому з позовом в інтересах держави до суду звернувся прокурор.

Ухвалою Великоберезнянського районного суду від 03 липня 2019 року позовну заяву залишено без розгляду, оскільки позивачем не було сплачено судовий збір.

Проте таких висновків суд дійшов з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Згідно з ч.3 ст.1206 ЦК України вказаної норми, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Так, згідно з пунктами 2, 6 ч. 1 ст. 5 Закону «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі: у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи; у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вказані правові норми підлягають застосуванню щодо позовів про відшкодування будь-якої шкоди (матеріальної та моральної), завданої в результаті її заподіяння, за які відповідач несе цивільну відповідальність згідно із Законом.

Отже, позивачі звільняються від сплати судового збору у позовах про відшкодування будь-якої шкоди, завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення, незалежно від об`єкту посягань.

Колегія вважає, що посилання представника відповідача на Постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 січня 2019 року у справі № 462/375/17 не може бути взято до уваги, оскільки в даній справі прокурор звернувся до суду з позовом саме в інтересах осіб, які зазнали витрат на лікування осіб, що потерпіли від злочину.

Зважаючи на викладене, ухвалу місцевого суду від 03 липня 2019 року, як таку, що постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, слід скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника керівника Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації та Відділу охорони здоров`я Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області - задовольнити.

Ухвалу Великоберезнянського районного суду від 03 липня 2019 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 11 листопада 2019 року.

Головуюча:

Судді: