Справа № 201/782/19
Провадження № 2/201/1564/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні) в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И Л А:

22.01.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК»), ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, страхового відшкодування (а.с. № 3 - 10).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 11.03.2019р. позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін до положень ч.1 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України (а.с. № 45).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04.11.2017р. у с. Партизанське Дніпровського району Дніпропетровської області на а/д Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка сталася ДТП за участю водія автомобіля «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , і автомобіля «Huyndai Elantra», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3

Цивільно правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «УПСК» згідно з полісом № AК/1491529.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06.12.2017р. ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

В результаті ДТП автомобіль ОСОБА_3 «Huyndai Elantra», дн.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження.

Ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.

06.11.2017р. між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 було укладено договір відступлення права вимоги, згідно з яким до ОСОБА_1 перейшло право вимагати від ПрАТ «УПСК» виконання зобов`язань за полісом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі № AК/1491529 по виплаті страхового відшкодування за спричинений ОСОБА_3 збиток внаслідок ДТП, а також право вимоги до винної особи у ДТП ( ОСОБА_2 ) щодо відшкодування матеріального збитку, заподіяного ОСОБА_3 .

На замовлення ОСОБА_3 судовим експертом Дроздовим Ю.В. складено висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 2512/17/17 від 11.12.2017р., яким визначена вартість матеріального збитку (тобто вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля) завданого власнику автомобіля «Huyndai Elantra», д.н.з. НОМЕР_2 в сумі 62 691,11 грн.

Страховик - ПрАТ «УПСК» частково виконав свої зобов`язання перед позивачем, сплативши ОСОБА_3 частину відшкодування в розмірі 52 351,91 грн. та витрати на евакуацію в розмірі 1 700грн., не узгодивши суму стразового відшкодування з ОСОБА_3 . Таким чином ПрАТ «УПСК» недоплатило страхове відшкодування в розмірі: 9 875,20 грн.: 62 691,11 грн. - 52 315,91 грн. - 500грн., де 62 691,11 грн. - вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу відповідно до експертизи, 52 315,91 грн. - фактично сплачене страхове відшкодування, 500грн. - франшиза.

Позивач звернувся зі скаргою на рішення страховика до Нацкомфінпослуг, на яку листом комісії від 15.03.2018р. повідомлено, що ПрАТ «УПСК» на підставі Звіту № 1357 від 04.12.2017р. про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Huyndai Elantra», д.н.з. НОМЕР_2 , визначила вартість відновлювальних робіт з урахуванням зносу в розмірі 52 815,91 грн.

На домку позивача вказаний звіт виконаний з порушеннями положень Методики товарознавчої експертизи, без належного огляду КТЗ, оскільки огляд пошкодженого автомобіля здійснював не експерт або оцінювач, а представник ПрАТ «УПСК» Ярмалюк В.В. Тому ПрАТ «УПСК» для виплати страхового відшкодування взято за основу звіт, який складено із порушенням вимог п. 5.1 Методики, а тому звіт не є належним та допустимим доказом у розумінні статей 77, 78 ЦПК України.

Окрім того, позивач вважає, що на підставі п.п. 36.2., 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний відшкодувати пеню за період з 14.02.2018р. по 18.01.2019р. (в межах річного строку позовної давності) у розмірі 3187,66 грн., адже заяву про виплату страхового відшкодування він отримав 13.11.2017р. і мав сплатити відшкодування до 13.02.2018р., чого не зробив. Також страховик має відшкодувати інфляційні втрати в сумі 274грн. та 3 % річних в сумі 805,30 грн. на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Крім цього з ПрАТ «УПСК» підлягають стягненню витрати на оплату послуг експерта автотоварознавця в розмірі 1 000грн.

Відповідач ОСОБА_2 з урахуванням приписів п. 36.6. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має компенсувати потерпілому франшизу в розмірі 500 грн.

Враховуючи викладене, просив стягнути з ПрАТ «УПСК» недоплачене страхове відшкодування в розмірі 9 875,20 грн., пеню в сумі 3 187,66 грн., інфляційні витратив в сумі 805,30 грн., 3 % річних в сумі 274 грн., витрати на оплату послуг експерта в сумі 1 000 грн., а всього 15 142,16 грн.; просив стягнути з ОСОБА_2 франшизу в сумі 500 грн.; компенсувати з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору.

Відповідач ПрАТ «УПСК» позовні вимоги не визнав. 11.06.2019р. представник відповідача - Басюк Б.І. (діє на підставі довіреності від 28.12.2018р. - а.с. № 118) надала письмовий відзив на позов разом із доданими документами (а.с. № 81-113), в якому зазначила, що ПрАТ «УПСК» виплатило позивачеві страхове відшкодування згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з п. 34.2. ст. 34 цього Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

13.11.2017р. до ПрАТ «УПСК» надійшло повідомлення про ДТП від ОСОБА_3 , яке було зареєстроване в журналі вхідної кореспонденції під № 6261/18.

14.11.2017р. ПрАТ «УПСК» надіслало на адресу ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» заявку № 1357 на визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_3 , і його огляд.

23.11.2017р. на виконання п. 34.2 ст. 34 Закону безпосередньо оцінювачем ОСОБА_4 , що діяв за дорученням ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», здійснено огляд автомобіля «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_3 , складено Акт огляду транспортного засобу № 1357, який покладено в основу звіту про оцінку про визначення вартості матеріального збитку № 1357 від 23.11.2017р., згідно з яким вартість матеріального збитку, заподіяного власнику аварійного пошкодження КТЗ «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_3 , складає 52 815,91 грн.

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього Закону. Полісом № ЛК/1491529 обумовлений розмір франшизи в сумі 500 грн. Таким чином, сума страхового відшкодування була розрахована наступним чином: 52 815, 91 грн. (вартість матеріального збитку) + 1 700 грн. (витрати на евакуацію) - 500 грн. (безумовна франшизи) = 54 015,91 гри.

Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону строк виплати страхового відшкодування не повинен складати більше 90 днів з дня подання потерпілим заяви про страхове відшкодування.

Заяву про страхове відшкодування ОСОБА_3 подав до ПрАТ «УПСК» 13.11.2017р. і 08.02.2018р. (у строки, встановлені п. 36.2 ст. 36 Закону) ПрАТ «УПСК» і на підставі Страхового акта № ОЦ/007/000/17/0808 йому виплачене страхове відшкодування у розмірі 54 015,91 грн. платіжним дорученням № 148 від 08.02.2018р.

З урахуванням викладеного представник ПрАТ «УПСК» вважав, що товариство належним чином виконало зобов`язання за договором страхування.

При цьому заперечував проти прийняття до уваги Висновку експертного товарознавчого дослідження № 2512/17/17 від 11.12.2017р., проведеного на замовлення позивача, оскільки страховик дотримався процедури визначення розміру збитку і строків виплати страхового відшкодування (п. 34.3. ст. 34 Закону), але позивач сам обрав експерта для визначення розміру шкоди. Наданий позивачем висновок не відповідає вимогам до висновка експерта, складеного на замовлення учасника справи, установленим статтею 106 ЦПК України.

На підставі викладеного, просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач 01.07.2019р. надав відповідь на відзив (а.с. № 171 - 173), у якій не погодився із позицією відповідача (ПрАТ «УПСК») щодо відсутності підстав стягнення страхового відшкодування. Наполягав, що звіт ТОВ «ЕАК «Фаворит» № 1357 від 04.12.2017р. складений з порушенням п. 5.1 Методики. Оцінювач ОСОБА_4 не був присутній під час огляду пошкодженого автомобіля, адже Акт огляду транспортного засобу № 1357 не містить прізвища особи, яка його складала, підпис в акті ідентифікує особу, яка його склала. А звіт складений ОСОБА_4 із порушенням пунктів 8.5.10, 8.5.11 Методики, оскільки ним використані ціни на складові частини КТЗ, які підлягають заміні, зі сторінки сайту http://exist.ua, що не передбачено п. 8.5.11 Методики і додатком 8 Методики.

Вважав наданий ним висновок експерта ОСОБА_7. належним і допустимим доказом фактичного розміру матеріального збитку, який слід прийняти до уваги для визначення дійсної суми, що мала бути сплачена страховиком, а не звіт оцінювача останнього

На підставі викладеного, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Враховуючи категорію спору (ціна позову є меншою, аніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), наданий відповідачем ПрАТ «УПСК» письмовий відзив на позов, надану позивачем відповідь на відзив, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні) відповідно до положень ч. 1 ст. 274 та ч.5 ст. 279 ЦПК України).

Саме з цих норм та з урахуванням вимог ст. 278 ЦПК України, сторона відповідача надала суду письмовий відзив на позовну заяву, а позивач скористався своїм правом на подання відповіді на відзив.

Відповідач ОСОБА_2 після отримання позовної заяви ОСОБА_5 з доданим до неї матеріалами правом на подачу відзиву на позов не скористався (а.с. № 79-80).

Вивчивши матеріали справи, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважаю, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У справі встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

04.11.2017р. у с. Партизанське Дніпровського району Дніпропетровської області на а/д Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка сталася ДТП за участю водія автомобіля «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , і автомобіля «Huyndai Elantra», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . В результаті ДТП автомобіль ОСОБА_3 «Huyndai Elantra», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06.12.2017р., яка набрала законної сили 18.12.2017р., ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу (а.с. № 18-19).

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «УПСК» згідно з полісом № AК/1491529 (а.с. № 86).

Автомобіль «Huyndai Elantra», д.н.з. НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 03.03.2012р. (а.с. № 26).

06.11.2017р. між ОСОБА_3 і позивачем ОСОБА_1 було укладено договір відступлення права вимоги, згідно з яким до ОСОБА_1 перейшло право вимагати від ПрАТ «УПСК» виконання зобов`язань за полісом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AК/1491529 по виплаті страхового відшкодування за спричинений ОСОБА_3 збиток внаслідок ДТП, а також право вимоги до винної особи у ДТП ( ОСОБА_2 ) щодо відшкодування матеріального збитку, заподіяного ОСОБА_3 (а.с. № 21).

За правилами ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні ОСОБА_1 набув права вимоги до відповідача ПрАТ «УПСК» стосовно виконання зобов`язань за полісом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AК/1491529, а також до відповідача ОСОБА_2 стосовно відшкодування матеріальної школи.

Пунктом 36.4. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» передбачає можливість виплати страхового відшкодування (регламентна виплата) іншій особі, яка має право на отримання відшкодування.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно з пунктом 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Сума франшизи компенсується страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки.

Сторонами надано два звіти з визначення розміру майнової шкоди, заподіяної транспортному засобу «Huyndai Elantra», д.н.з. НОМЕР_2 , які були замовлені потерпілою від ДТП особою - ОСОБА_3 і відповідачем ПрАТ «УПСК».

Оцінюючи надані сторонами звіти - судового експерта ОСОБА_7. № 2512/17/17 від 11.12.2017р., яким визначена вартість матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля) в сумі 62 691,11 грн. і оцінювача ОСОБА_4 ТОВ «ЕАК «Фаворит» № 1357 від 23.11.2017р., яким визначена вартість матеріального збитку в сумі 52 815,91 грн. (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 0,32), варто зазначити наступне.

13.11.2017р. ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «УПСК» з повідомленням про ДТП (а.с. № 87 - 88). На замовлення ПрАТ «УПСК» оцінювачем ОСОБА_4 ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_3 , в сумі 52 815,91 грн. (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 0,32), про що складено звіт від 23.11.2017р. № 1357 (а.с. № 90 - 110).

При цьому 23.11.2017р. оцінювачем ОСОБА_4 здійснено огляд автомобіля «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_3 , за наслідками якого складено Акт огляду транспортного засобу № 1357 (а.с. № 97).

Не можна прийняти до уваги доводи позивача про те, що звіт ТОВ «ЕАК «Фаворит» № 1357 від 04.12.2017р. складений з порушенням п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції та Фонду держмайна від 24.11.2003р. № 142/5/2092 (далі - Методика), оскілки оцінювач ОСОБА_4 не був присутній під час огляду пошкодженого автомобіля «Hundai Elantra».

Говорячи про таке, позивач вказує, що акт огляду № 1357 не містить прізвища особи, яка його складала, оскільки підпис не ідентифікує підписанта, що викликає сумнів у приналежності підпису ОСОБА_4

Правильним буде виходити з того, що працівником ТОВ «ЕАК «Фаворит» здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу, що підтверджується актом огляду від 23.11.2017р., підписаним спеціалістом ТОВ «ЕАК «Фаворит», на якому є підпис цього спеціаліста і відбиток печатки ТОВ «ЕАК «Фаворит» (а.с. № 89).

Згідно з п. 5.2 Методики, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.

У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку.

Замовник повинен забезпечити належні безпечні умови огляду (освітлення, вільний доступ, можливість огляду КТЗ з різних сторін тощо).

Згідно з п. 5.7. Методики після закінчення дослідження КТЗ оцінювач (експерт) у разі потреби ознайомлює заінтересованих осіб, залучених до технічного огляду КТЗ, з його результатами.

Законодавством не передбачено обов`язку оцінювача та/або замовника оцінювача здійснювати виклик заінтересованих осіб для проведення оцінки завданого матеріального збитку.

Отже, складання протоколу без присутності власника не є підставою вважати, що протокол огляду транспортного засобу складений з порушенням вимог Методики, адже протокол складається експертом, який має відповідну кваліфікацію.

При цьому, говорячи про те, що акт огляду є неналежним доказом, оскільки складений з порушенням п. 5.2. Методики, позивач не посилається на невідповідність зафіксованих актом ушкоджень, дійсним ушкодженням автомобіля, не висловлює міркувань про те, яким чином наведені як на його думку порушення вплинули на результати оцінки, здійсненої оцінювачем ТОВ «ЕАК «Фаворит» ОСОБА_4 .

Стаття 81 ЦПК України покладає на кожну з сторін обов`язок доказування і подання доказів. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вважаю, що позивачем не доведено належними, допустимими і достовірними доказами (ст.ст. 77 - 79 ЦПК України), що акт огляду складений неповноваженою особою (не оцінювачем), і результати огляду пошкодженого автомобіля є недостовірними і такими, що вплинули на правильність складання оцінювачем ОСОБА_4 Звіту № 1357, на підставі якого ПрАТ «УПСК» визначило розмір страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує установлену цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього Закону.

З урахуванням того, що згідно з п. 5 Полісом № АК/1491529 розмір франшизи складає 500 грн., сума страхового відшкодування розрахована як: 52 815,91 грн. (вартість матеріального збитку) + 1 700 грн. (витрати на евакуацію) - 500 грн. (франшизи) = 54 015,91 грн.

08.02.2018р. ПрАТ «УПСК» складено страховий акт № ОЦ/007/000/17/0808 про те, що ДТП є страховим випадком (а.с. № 112).

Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону строк виплати страхового відшкодування не повинен складати більше 90 днів з дня подачі потерпілим заяви про страхове відшкодування.

Заяву про страхове відшкодування ОСОБА_3 подав до ПрАТ «УПСК» 13.11.2017р., а 08.02.2018р. (тобто у визначений п. 36.2 ст. 36 Закону строк) ПрАТ «УПСК» на підставі страхового акта № ОЦ/007/000/17/0808 виплатило страхове відшкодування у розмірі 54 015,91 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_6 , що підтверджується платіжним дорученням № 148 від 08.02.2018р. (а.с. № 173).

Факт отримання означених коштів не заперечується позивачем.

У пункті 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У пункті 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно із п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

ПАТ «УПСК» протягом 10 робочих днів після отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (13.11.2017р.), а саме 23.11.2017р., направило осіб, для визначення розміру шкоди.

Згідно із п. 35.1. ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно зі п.п. 36.1., 36.2., 36.4. ст. 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Отже розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Як видно з матеріалів справи 06.11.2017р. ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою про те, що він просить здійснити страхове відшкодування на рахунок ФОП ОСОБА_6 у КБ «ПриватБанк» (а.с. № 111).

08.02.2018р. ПрАТ «УПСК» складено страховий акт № ОЦ/007/000/17/0808 про те, що ДТП є страховим випадком та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 54 015,91 грн. (а.с. № 112).

Позивач, говорячи про те, що сума страхового відшкодування є недостатньою, посилається (окрім того, що пошкоджений автомобіль не був оглянутий оцінювачем ОСОБА_4 ) на висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 2512/17/17 від 11.12.2017р. судового експерта ОСОБА_7., яким визначена вартість матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля) у більшому розмірі - в сумі 62 691,11 грн.

Оцінюючи доводи позивача про те, що ПрАТ «УПСК» не виконало свої зобов`язання, а тому має сплатити решту сума, розраховану як різницю між вартістю матеріального збитку, визначеного експертом на його замовлення і сумою страхового відшкодування, визначеною за наслідками оцінки експерта страховика, з такою думкою погодитись не можна.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018р. у справі № 755/18006/15-ц зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Тобто, якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком відшкодування для відшкодування, він має право вимоги до винної у ДТП особи, на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Таким чином, помилковими є доводи позивача про те, що ПрАТ «УПСК» має відшкодувати йому решту суми, яка складає різницю мж фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Також, не вважаю слушними доводи позивача про те, що оцінювачем ОСОБА_4 порушено п.п. 8.5.10., 8.5.11. Так, відповідно до п. 8.5.10. Методики, згідно з якими дані про вартість складових частин КТЗ, які підлягають заміні, беруть відповідно до додатка 8, інформаційного забезпечення від виробника КТЗ, а також інших джерел, які містять у собі необхідну інформацію щодо оригінальних складників. За приписами п. 8.5.11. Методики до оригінальних складових частин належать: складові, які поставляє виробник КТЗ до своєї сервісної мережі пунктів технічного обслуговування та гарантійного ремонту або уповноважених ним суб`єктів підприємницької діяльності; складові, які поставляє виробник складових частин виробнику КТЗ, який їх продає, зокрема своїм дистриб`юторам; складові, які не поставляють відповідному виробнику КТЗ, проте виготовляють згідно з технічними умовами і виробничими стандартами виробника КТЗ.

Пріоритетними є дані про вартість складових частин, які поставляє виробник КТЗ у мережу своїх офіційних дилерів у регіоні.

Згідно із п. 4.6. Методики найменування складових частин КТЗ, що наводяться в звіті (акті) про оцінку або у висновку експерта (експертного дослідження), повинні відповідати термінології, яка застосовується в нормативно-технічній документації.

Усі дані, наведені у звіті (акті) про оцінку або у висновку експерта (експертного дослідження), зазначаються з посиланням на джерело їх отримання. Джерела інформації повинні бути актуальними, тобто відповідати даті оцінки.

Позивач не посилався на те, що оцінювачем ОСОБА_4 завищені ціни на запчастини і матеріали, вказана заміна зайвих деталей, зайві пошкодження, або ж джерела інформації про ціни є неактуальними тощо.

Окрім того, додаток 8 містить рекомендований перелік таких джерел та не містить обмежень щодо застосування інших, зокрема і інтернет ресурсу http://exist.ua. Будь-яких інших належних та допустимих доказів невідповідності вказаного висновку вимогам закону позивач суду не надав.

Оскільки судом встановлено, що відповідач здійснив страхове відшкодування в межах строку, передбаченого законом для його здійснення, відсутні підстави для стягнення з відповідача пені, інфляційних збитків та 3% річних за прострочення грошового зобов`язання.

Частиною 1 ст. 106 ЦПК України дозволяє учаснику справи подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

За приписами ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» № 8 від 30.05.1997р. при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обгрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

При розгляді цієї справи не встановлено обставин недотримання вимог закону експертом Береговим В.М. при складанні звіту № 1357 від 23.11.2017р., або обставин, які виключають його участь у проведенні дослідження.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001р. № 2658-III, оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону.

Експерт ОСОБА_4 є атестованим експертом України, має вищу технічну освіту, кваліфікацію оцінювача дорожніх транспортних засобів, працює у ТОВ «ЕАК Фаворит», яке діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності, виданого ФДМУ від 16.03.2015р. (а.с. № 91).

Сама по собі наявність у позивача іншого експертного висновку вартості матеріальної шкоди, зробленого іншим експертом-оцінювачем, і який містить інші висновки про її розмір, про недостовірність звіту оцінювача страховика не свідчить.

Клопотання про призначення по справі судової експертизи позивачем не заявлено.

Щодо вимог позивача заявлених до ОСОБА_2 .

Дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Разом із тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного.

Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. З наведеного слідує, що особа, яка завдала шкоди, зобов`язана відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 21.02.2018р. по справі 760/19377/15-ц (провадження № 61-2211св18).

У зв`язку із цим, між сторонами - потерпілим ОСОБА_3 і відповідачем ОСОБА_2 продовжує діяти деліктне (первісне) зобов`язання, то за загальним правилом особа, яка завдала шкоди, зобов`язана відшкодувати її потерпілому.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

На підтвердження фактичної заподіяної шкоди позивач (який набув права вимоги від ОСОБА_3 ) надав висновок експертного дослідження судового експерта ОСОБА_7. № 2512/17/17 від 11.12.2017р., яким визначена вартість матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля) в сумі 62 691,11 грн. (а.с. № 29 - 63), який є належним і допустимим доказом заподіяної шкоди позивачеві з огляду на положення п. 9 ч. 1 Розділу XI «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р., а також ст. 106 цього Кодексу.

Розглядаючи вимоги до ОСОБА_2 , слід виходити з того, що страхове відшкодування і майнова шкода є різними за правовою природою і кожен з відповідачів несе самостійну цивільно-правову відповідальність за цим позовом - договірну і деліктну.

Оскільки слід дійти висновку про безпідставність позовних вимог позивача про стягнення страхового відшкодування з ПрАТ «УПСК», розглядаючи спір виключно у межах позовних вимог (ч. 1. ст.13 ЦПК України), вважаю за можливе стягнути з ОСОБА_2 500грн.

При цьому виходжу з того, що відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Тому на підставі п. 36.6. ст. 36 Закону з відповідача ОСОБА_2 має бути стягнута і сума франшизи в розмірі 500грн.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов задоволено частково, то їх слід розподілити наступним чином.

При подачі позову позивачем сплачений судовий збір відповідно до ставки, встановленої ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 768 грн. 40коп.за позовні вимоги майнового характеру.

З огляду на те, що загальний розмір позовних вимог позивача становить 15 642,16 грн., а задоволено позовні вимоги лише на суму 500 грн. (тобто, на 3,2%), розмір судових витрат по сплаті судового збору, який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача, становить 24,59 грн. (768,40 грн. * 3,2% /100%).

Враховуючи положення ч. 6 ст. 139, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, наявність в матеріалах справи висновку експерта ОСОБА_7., який має свідоцтво про державну реєстрацію ФОП та кваліфікацію судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз за спеціальністю визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу (висновок виготовлений на вимогу позивача), наявність квитанції про оплату проведення експертизи в розмірі 1 000грн. (а.с.№ 62-63), а також приймаючи до уваги часткове задоволення позову, вважаю за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 32 грн., виходячи з того, що загальний розмір стягнутої суми за рішенням суду становить 3,2% від загальної суми заявлених вимог майнового характеру (1000грн.* 3,2%/ 100%).

Загальний розмір судових витрат, який слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 становить 56,59 грн. (24,59 грн. (судовий збір) + 32 грн. (витрати на експертизу)).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1172, 1188, 1166, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою спільним Наказом МУЮ та ФДМУ від 24.11.2003р. № 142/5/2092,, правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 04.07.2018р. у справі № 755/18006/15-ц, правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018р. у справі 760/19377/15-ц (провадження № 61-2211св18, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 139, 141, 259, 263-265, ч.1 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суддя,

В И Р І Ш И Л А:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди 500грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 24грн.59коп., за послуги експерта у розмірі 32 грн., а в загальному розмірі - 56грн.59коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.