Провадження № 2-ві/127/33/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2019 року м. Вінниця
Представник відповідачів ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про відвід судді Луценко Л.В.
Ухвалою судді Луценко Л.В. від 14.11.2019 року передано заяву представника відповідачів ОСОБА_5 про відвід судді Луценко Л.В. для вирішення питання про відвід.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 14.11.2019 року заява передана до провадження судді Романюк Л.Ф.
Відповідно до статті 40 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.
Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.
За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.
Відповідно до ч.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
З аналізу наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він визначивши концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представив не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.
Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.
Бангалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006 визначають та встановлюють стандарти етичної поведінки суддів. Так, у статті 2 визначено, що суддя підлягає відводу у випадку, зокрема, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву представника відповідачів ОСОБА_5 про відвід судді Луценко Л.В. необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки позивач ОСОБА_1 звернулась до суду саме із позовом на загальних підставах про встановлення факту проживання однією сімєю та встановлення факту батьківства, а не заявою в порядку окремого провадження, оскільки зі змісту позовних вимог вбачається спір про право - право на спадщину за законом тощо, а тому дані вимоги не підлягають розгляду в порядку окремого провадження відповідно до норм ч.6 ст. 294 ЦПК України.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.11.2019 року в задоволенні клопотання представника відповідачів - адвоката Голівського Вадима Валерійовича про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених ч. 6 ст.294 ЦПК України, судом було відмовлено, а ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.11.2019 року в задоволенні клопотання представника відповідачів - адвоката Голівського Вадима Валерійовича про закриття провадження у справі з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, також відмовлено. Вказані ухвали є остаточними та не підлягають оскарженню. Проте, заперечення на вказані ухвали включаються до апеляційної скарги на рішення суду відповідно до ч.2 ст.353 ЦПК України.
Однак, відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
З аналізу вказаної норми Цивільного процесуального кодексу України слідує висновок, що винесення судового рішення в іншій справі, з яким не погоджується одна із сторін, не може слугувати підставою для відводу судді від розгляду справи.
Відповідна інформація не свідчить про упередженість або необ`єктивність судді.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 36, 39, 40 Цивільного процесуального кодексу України(в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), суддя,-
Відмовити у задоволенні заяви представника відповідачів ОСОБА_5 про відвід судді Луценко Л.В.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя