ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/472/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Долі М.А.,

заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту реєстрації розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в Дарницький районний суд м. Києва із заявою про встановлення факту розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 19.08.2006 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Після одруження вона змінила своє дівоче прізвище " ОСОБА_1 " на прізвище чоловіка " ОСОБА_1 ". 08.01.2008 року їхній шлюб було розірвано у Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, де було складено відповідний актовий запис. Після розірвання шлюбу вона повернула собі дошлюбне прізвище " ОСОБА_1 ". Оригінал свідоцтва про розірвання шлюбу отримав її колишній чоловік. За своїм свідоцтвом про розлучення вона не зверталася, бо не було необхідності. В старому паспорті, коли була ще на прізвищі " ОСОБА_1 " був штамп і про укладення шлюбу і про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 . В новому паспорті, який отримала після розлучення та зміни прізвища на "Іванчено", штамп про розірвання шлюбу не поставили. На даний час у заявниці виникла необхідність укласти шлюб з іншою людиною, але у неї відсутня можливість підтвердити розірвання попереднього шлюбу, зокрема неможливо отримати свідоцтво про розірвання шлюбу у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки розірвання шлюбу відбулося на тимчасово окупованій території.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 19.08.2019 року відкрито провадження по цивільній справі за вищевказаною заявою з призначенням до судового розгляду у порядку окремого провадження.

У судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву у якій просив проводити судовий розгляд без його участі.

Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що 19.08.2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1001 (а.с. 14-15). Після реєстрації шлюбу заявник змінила прізвище на " ОСОБА_1 ".

08.01.2008 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , актовий запис № 2 (а. с. 4). Після реєстрації розірвання шлюбу заявниці присвоєно прізвище " ОСОБА_1 ".

Вказані обставини реєстрації шлюбу та його розірвання також підтверджуються копією паспорта ОСОБА_2 , в якому на 10 аркуші містяться штамп про реєстрацію шлюбу з ОСОБА_1 від 19.08.2006 року та про розірвання шлюбу з ОСОБА_1 від 08.01.2008 року (а. с. 13).

З наданого до суду Мар`їнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу вбачається, що ОСОБА_2 29.07.2008 року зареєстрував інший шлюб.

Як зазначає заявник, при зверненні до Дарницького районного у місті Києві відділу державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо видачі повторного свідоцтва про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , який був зареєстрований 08.01.2008 року, заявник отримала письмову відмову від 25.07.2019, з якої вбачається, що актового запису про розірвання шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , після розірвання шлюбу ОСОБА_1 не виявлено (а. с. 16-17).

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень ст.ст.293, 315 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення.

У частині першій статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою.

Відомості про реєстрацію розірвання шлюбу підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Відповідно до частини другої статті 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не змінює собою документів, що видаються цими органами, а є підставою для одержання зазначених документів.

Судом встановлено, що факт, про встановлення якого просить заявник, необхідний для укладення шлюбу з іншою особою.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення вимог про встановлення факту реєстрації розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки матеріалами справи підтверджено даний факт та заявником надано достатньо доказів на обґрунтування своїх вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 19, 76-77, 81, 258-260, 263-265, 293-294, 315-319, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту розірвання шлюбу - задовольнити.

Встановити факт розірвання шлюбу між громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 2 від 08 січня 2008 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.О. Заставенко