ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1213/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.

за участю апелянтки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , апелянта ОСОБА_3

розглянув в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/20750/18 за апеляційними скаргами ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2019 року річних (суддя Карплюк О.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки від суми несплачених аліментів, збитків в зв`язку з інфляцією та трьох процентів.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянтів та представника апелянтки, дослідивши доводи апеляційних скарг і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду ОСОБА_1 зазначала, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 27 жовтня 2003 року стягнуто з ОСОБА_3 на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 10 жовтня 2003 року і до повноліття дитини. Відповідач не сплачує аліменти за цим судовим рішенням, у зв`язку з чим станом на 01.07.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 97 155 грн. 58 коп. А тому позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь 268146грн. 67 коп. неустойки від суми несплачених аліментів за період з 01 червня 2014 року по 07 червня 2017 року, 32 174 грн. 94 коп. інфляційних втрат та 3% річних в сумі 6240 грн. 76 коп.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24 квітня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 169 445 грн. 70 коп. неустойки від суми несплачених аліментів за період з 1 червня 2014 року по 7 червня 2017 року. В решті позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове, яким зменшити стягнуту суму пені за період з 01.06.2014 року по 30.06.2017 року з 169 445,70 грн. до 34 856,50 грн., посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Апелянт вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, зокрема не встановлено період перебування виконавчого листа на виконанні в органах ДВС та наявність у боржника доходів за цей період, не перевірено правильність нарахування державним виконавцем заборгованості по аліментам, невірно здійснено розрахунок пені та період за який стягується пеня. Також судом не враховано сімейний стан платника аліментів, зокрема, що на його утриманні перебуває дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є підставою для зменшення судом розміру неустойки. Крім того, ст. 196 СК України передбачає саме відповідальність особи - боржника за несвоєчасну сплату аліментів та починаючи з 06.07.2017 року зменшує його відповідальність до граничного розміру заборгованості по сплаті аліментів.

Не погоджуючись із рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24 квітня 2019 року, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку та вказує, що рішення постановлено з порушенням судом норм матеріального та процесуального права і підлягає до скасування. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не з`ясував усіх обставин справи, не дав належної оцінки дослідженим доказам, зокрема розрахунку пені за два періоди прострочення, не врахував правову позицію Великої Палати Верховного суду від 25.04.2018 року (справа №572/1762/15-ц), у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про стягнення неустойки лише за період з 01.06.2014 року 07.06.2017 року. Апелянтка вказує, що в силу ч. 1 ст. 196 СК України, яка не встановлює будь-яких обмежень щодо періоду нарахування пені, вона має право на стягнення неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за весь період заборгованості з 01.06.2014 року по 31.08.2018 року, з якого за період прострочення з 01.06.2014 року по 07.06.2017 року стягнення неустойки повинно здійснюватись у редакції ст. 196 СК України до 08.06.2017 року без обмежень у стягненні, а за період з 08.06.2017 року по 31.08.2018 року - із обмеженням стягнення пені не більше 100% заборгованості. Крім того, ОСОБА_3 вважає необґрунтованою відмову суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, що підлягають стягненню на її користь з відповідача за несвоєчасну сплату ним зобов`язань зі сплати аліментів. Тому апелянта просить оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні її позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 пені за період заборгованості з 01.06.2014 року по 07.06.2017 року у розмірі 97 155,68 грн., трьох відсотків річних у розмірі 6 240,76 грн. та інфляційних втрат у розмірі 32 174,94 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає апеляційну скаргу ОСОБА_3 необґрунтованою. Вказує, що мотиви та доводи, які викладені у скарзі, є безпідставними, тому просить залишити її без задоволення, а її апеляційну скаргу задоволити в повному обсязі.

ОСОБА_3 заперечив проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 та підтримав свою апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали свою апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, заперечивши проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 .

Колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного.

В силу ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України).

Оскаржуване судове рішення вказаним вимогам в повному обсязі не відповідає.

Так, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та відмовляючи у стягненні з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин положень ст. 625 ЦК України та, встановивши неналежне виконання ОСОБА_6 обов`язку зі сплати аліментів, навів свій розрахунок пені за період з 01.06.2014 року по 07.06.2017 року та стягнув з відповідача на користь позивачки 169 445 грн. 70 коп. неустойки від суми несплачених аліментів.

Проте, судова колегія не погоджується із висновками суду першої інстанції в частині визначення розміру пені, що підлягає до стягнення із ОСОБА_6 та в частині відмови у стягненні пені за прострочення сплати аліментів, оскільки ці висновки не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 14).

На підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 27 жовтня 2003 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно з 10 жовтня 2003 року до досягнення дитиною повноліття.

27 листопада 2003 року на виконання зазначеного рішення Хмельницьким міськрайонним судом видано виконавчий лист № 2-11245/03, який перебуває на виконанні у Першому відділі ДВС м. Хмельницького ГТУЮ у Хмельницькій області (виконавче провадження №53010760) (а.с.70).

Встановлено, що ОСОБА_8 аліменти на утримання дитини сплачував нерегулярно, а тому за період з жовтня 2003 р. по червень 2018 року включно утворилася заборгованість в сумі 97155,58 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, проведеними державним виконавцем станом на 01.07.2018 року. (а.с. 11-12).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 просила суд при прийнятті рішення взяти за основу її розрахунок, відповідно до якого загальна сума неустойки (пені), що визначена додаванням сум неустойки за кожний з місяців заборгованості за період з 01.06.2014 року по 31.08.2018 року склала 268 146 грн. 67 коп., інфляційні втрати - 32174 грн. 94 коп. та 3% річних - 6240 грн. 76 коп. (а.с. 5-9).

Розглядаючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неналежно виконує покладений на нього ст. 180 СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття та дійшов правильного висновку про наявність передбачених ст. 196 СК України підстав для стягнення з ОСОБА_6 на користь позивачки неустойки за прострочення сплати аліментів.

За загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовів, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру збитків, наявності доказів, що їх підтверджують).

Однак суд першої інстанції, не встановив всіх обставин, що мають значення для визначення розміру неустойки, а саме не вірно визначив кількість днів прострочки і період, за який слід проводити нарахування пені, у зв`язку з чим неправильно обчислив розмір пені та при стягненні пені в сумі 169 445,70грн., порушив норми ч. 1 ст. 196 СК України.

Так, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

На підставі ч. 4 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Згідно ч. 1 ст. 196 СК України (в редакції на час звернення позивача до суду із позовом) у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, в який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %.

За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року (справа № 14-616цс18).

З огляду на вищенаведене, пеня за період з 01.06.2014 року по 31.08.2018 року за несплату аліментів (за період з 01.07.2014 року по 07.06.2017 року - межі позовних вимог) становить 305 013 грн. 96 коп. = (липень 2014 року - 10855 грн. 18 коп. (712,75грн. (розмір аліментів, що підлягав сплаті відповідачем у липні 2014 року) х 1523днів (за період з 01.06.2014 року по 31.08.2018 року) х 1%)) + (серпень 2014 року - 10925 грн. 17 коп. (732,25 грн.*1492 днів*1%))+ (вересень 2014 року - 10698 грн. 17 коп. (732,25грн.*1461днів*1%))+ (жовтень 2014 року - 10478 грн. 50 коп. (732,25грн.*1431 днів*1%)) + (листопад 2014 року - 10486 грн. (749грн.*1400 днів*1%)) + (грудень 2014 року - 10261 грн. 30 коп. (749грн. *1370 днів*1%)) + (січень 2015 року - 10029 грн. 11 коп. (749грн.*1339 днів*1%)) + (лютий 2015 року - 9960 грн. 32 коп.(759,75грн.*1311 днів*1%)) + (березень 2015 року - 9724 грн. 80 коп. (759,75грн.*1280 днів*1%)) + (квітень 2015 року - 9489 грн. 28 коп.(759,75грн.*1249 днів*1%)) + (травень 2015 року - 9858 грн. 66 коп. (808,75грн.*1219 днів*1%)) + (червень 2015 року - 9607 грн. 95 коп. (808,75грн.*1188 днів*1%)) + (липень 2015 року - 9365 грн. 33 коп. (808,75грн. *1158 днів*1%)) + (серпень 2015 року - 9418 грн. 90 коп. (835,75грн.*1127 днів*1%)) + (вересень 2015 року - 9159 грн. 82 коп. (835,75грн.*1096 днів*1%)) + (жовтень 2015 року - 8909 грн. 10 коп. (835,75грн.*1066 днів*1%)) + (листопад 2015 року - 8722 грн. 46 коп. (842,75грн.*1035 днів*1%)) + (грудень 2015 року - 8469 грн. 64 коп.(842,75грн.*1005 днів*1%)) + (січень 2016 року - 8208 грн. 39 коп. (842,75грн.*974 днів*1%)) + (лютий 2016 року - 8663 грн. (915,75грн.*946 днів*1%)) + (березень 2016 року - 8379 грн. 11 коп. (915,75грн.*915 днів*1%)) + (квітень 2016 року - 8095 грн. 23 коп. (915,75грн. *884 днів*1%)) + (травень 2016 року - 8177 грн. 05 коп. (957,50грн.*854 днів*1%)) + (червень 2016 року - 7880 грн. 23 коп. (957,50грн.*823 днів*1%)) + (липень 2016 року - 7592 грн. 98 коп. (957,50грн. *793 днів*1%)) + (серпень 2016 року - 7536 грн. 18 коп. (989 грн.*762 днів*1%)) + (вересень 2016 року - 7229 грн. 59 коп. (989грн.*731 днів*1%)) + (жовтень 2016 року - 6932 грн. 89 коп. (989грн.*701 днів*1%)) + (листопад 2016 року - 6907 грн. 70 коп. (1031грн.*670 днів*1%)) + (грудень 2016 року - 6598 грн. 40 коп. (1031грн. *640 днів*1%)) + (січень 2017 року - 6278 грн. 79 коп.(1031грн.*609 днів*1%)) + (лютий 2017 року - 7553 грн. 05 коп. (1302,25грн.*580 днів*1%)) + (березень 2017 року - 7149 грн. 35 коп. (1302,25грн.*549 днів *1%)) + (квітень 2017 року - 6745 грн. 66 коп. (1302,25грн.*518днів*1%)) + (травень 2017 року - 7112 грн. 60 коп. (1457,50грн.*488 днів*1%)) + (червень 2017 року - 1554 грн. 07 коп. (1457,50грн.*457 днів*1%)).

Разом з тим, апеляційний суд враховує, що Законом України від 17 травня 2017 року №2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до статті 196 СК України. Зокрема, частину першу викладено в такій редакції: «1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості».

Встановлення граничного розміру пені, яка може бути стягнута в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, у розмірі, що не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, є обставиною, що пом`якшує відповідальність, а тому стаття 196 СК України, змінена Законом України від 17 травня 2017 року №2037-VIII, на підставі частини першої статті 58 Конституції України має зворотню дію в часі.

Зазначений висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05 вересня 2018 року, винесеній у справі №753/12684/16.

Отже, вирішуючи питання про розмірі пені, що підлягає до стягнення із відповідача, апеляційним судом враховується положення ч. 1 ст. 196 СК України в тій частині, що такий розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня, що підлягає застосуванню в силу ст. 5 ЦК України, оскільки вказана норма пом`якшує цивільну відповідальність боржника за несвоєчасну сплату аліментів.

А тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо порушення судом норм матеріального права є обґрунтованими.

Враховуючи те, що суд першої інстанції залишив поза увагою зазначені вище норми законодавства, не виконав належного розрахунку пені за прострочення сплати аліментів, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційних скарг апелянтів щодо проведення неналежного розрахунку судом пені та приходить до висновку про скасування оскаржуваного судового рішення в частині стягнення пені та в частині відмови у стягненні пені за прострочення сплати аліментів та необхідності ухвалення в цій частині нового судового рішення.

Як вбачається із підстав та предмету позову, ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача пеню за період з 01.06.2014 року по 31.08.2018 року від суми несплачених аліментів за період з 01.06.2014 року по 07.06.2017 року.

Встановлено, що заборгованість по аліментах ОСОБА_3 за період з 01.06.2014 року по 07.06.2017 року відповідно до розрахунку державного виконавця складає 33 739,06 грн. (712, 75 + 732, 25 + 732, 25 + 732, 25 + 749 + 749 + 749 + 759, 75 + 759,75 + 759, 75 + 808, 75 + 808, 75 + 808, 75 + 835, 75 + 835, 75 + 835, 75 + 842, 75 + 842,75 + 842, 75 + 915, 75 + 915, 75 + 915, 75 +957, 50 +957, 50 +957, 50 + 989 + 989 + 989 + 1031 + 1031 + 1031+1302,25+1302,25+1302,25+1457,50+1457,50+340,06) (а.с. 11-12). І саме цей розрахунок державного виконавця суд вважає належним, достовірним та достатнім доказом на підтвердження розміру заборгованості відповідача зі сплати аліментів за зазначений вище період, адже цей розрахунок узгоджується із матеріалами справи та відповідає чинному законодавству.

Оскільки сума неустойки за прострочення сплати відповідачем аліментів за період з 01.01.2014 року по 31.08.2017 року розмірі 305 013,96 грн. перевищує 100% заборгованості по аліментах (33739,06грн), колегія суддів дійшла висновку, що підлягає до задоволення позов ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_6 пені за прострочення сплати аліментів в сумі в сумі 33 739,06 грн., що відповідає позовним вимогам, а саме розміру заборгованості по аліментам за період 01.06.2014 року по 07.06.2017 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції без законних на те підстав відмовив у стягненні інфляційних втрат та 3% річних є такими, що не заслуговують на увагу виходячи із наступного.

Так, стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. За частиною другою вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, вирiшуючи питання про наявнiсть вини як умови застосування вiдповiдальностi, передбаченої ст. 625 ЦК, слiд враховувати особливiсть правової природи цiєї вiдповiдальностi.

Аналіз частини другої статті 625 ЦК України дає підстави для висновку, що відповідальність за порушення грошового зобов`язання, встановлена статтею 625 ЦК України, передбачає насамперед наявність договірних правовідносин, тобто положення зазначеної статті поширюються на порушення грошового зобов`язання.

В той же час, правовідносини, що виникли між сторонами спору стосуються зобов`язальних відносин, які виникають між батьками щодо утримання неповнолітньої дитини, в даному випадку, виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що положення ч. 2 ст. 625 ЦК України не застосовуються до правовідносин, які врегульовані положеннями сімейного законодавства, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача, як боржника в процедурі виконавчого провадження щодо виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини інфляційних втрат та 3% річних.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2019 року в частині стягнення пені та в частині відмови у стягненні пені за прострочення сплати аліментів скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) 33739 грн. 06 коп. пені за прострочення сплати аліментів.

В решті рішення Хмельницького міськрайонного суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 липня 2019 року.

Судді (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) І.В. П`єнта

(підпис) О.І. Талалай

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду А.П. Корніюк