Справа № 749/459/19
Номер провадження 2/749/213/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2019 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Шаповал З.О.

з участю секретаря Михалевич М.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Сновськ цивільну справу №749/459/19 за позовом ОСОБА_1 до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , яка була зареєстрована на день смерті в АДРЕСА_1 .

Після її смерті відкрилася спадщина за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Позивач як спадкоємець першої черги звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Відповідно до поданої заяви в нотаріальній конторі була заведена спадкова справа. Крім позивача інших спадкоємців не має. Позивач звернувся до нотаріальної контори, але нотаріусом йому відмовлено у зв"язку з тим, що відсутня державна реєстрація права власності на вищезазначений будинок та відсутній правовстановлюючі документи. У позивача наявне свідоцтво про його народження та свідоцтво про одруження батьків де в графі мати та дружина вказано російською мовою « ОСОБА_2 », тоді я в свідоцтві про смерть вказано « ОСОБА_2 ». На підставі вказаного, позивач не може підтвердити родинні зв`язки зі спадкодавцем як матері та сина.

Позивач у підготовчому судовому засіданні відсутній, в позовній заяві просить розгляд справи провести без його участі.

Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні відсутній, до суду надійшла заява відповідно до якої Сновська міська рада просить справу розглянути у відсутності їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують, позов визнають.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27.01.2017 року ( а.с. 9).

У свідоцтві про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі позивач) серії НОМЕР_2 від 03.05.1963 року (а.с.14) вказано матір « ОСОБА_3 » та батько « ОСОБА_4 », запис вчинено на російській мові. Місце реєстрації матері вказано: с. Стара Рудня , Сновський ( Щорський ) район Чернігівської області .

Зі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 16.01.1971 року вбачається, що 15.05.1961 року « ОСОБА_2 », 1943 року народження, уродженка с. Стара Рудня, Сновський (Щорський) район Чернігівської області, вийшла заміж за « ОСОБА_4 », 1941 року народження, уродженця с. Стара Рудня, Сновський (Щорський) район Чернігівської області. Запис вчинено на російській мові (а.с.13).

Відповідно до довідки Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області від 28.02.2019 року №156, яка видана на підставі запису в погосподарській книзі №2, особового рахунку № НОМЕР_4 за 1961-1963 роки за адресою: с . Стара Рудня, Сновський (Щорський) район Чернігівської області домоволодіння зареєстровано на ОСОБА_9 , разом з нею зареєстровані:

невістка - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

онука - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

зять - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

правнук - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.156).

Відповідно до довідки Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області від 28.02.2019 року №157, яка видана на підставі запису в погосподарській книзі №2, особового рахунку № НОМЕР_4 за 1947-1949 роки за адресою: с . Стара Рудня, Городнянського району Чернігівської області домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_10 , разом з нею зареєстровані:

син - ОСОБА_12 , 1933 року народження;

донька - ОСОБА_2 , 1943 року народження (а.с.20).

Відповідно до довідки Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області від 21.02.2019 року №140, яка видана на підставі запису в погосподарській книзі №2, особового рахунку № НОМЕР_5 , станом на 01.01.2017 рік в будинку АДРЕСА_1 постійно зареєстровані та проживають:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований з 29.03.1978 року та знятий з реєстрації 10.10.2007 року у зв`язку зі смертю;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована з 11.04.1980 року та знята з реєстрації 25.01.2017 року у зв`язку зі смертю (а.с.21).

Отже, суд вважає, що зібрані по справі докази дають підстави достовірно вважати, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 (позивача по справі), а як наслідок і дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

За таких обставин позовна вимога щодо встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

У справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_4 , що як вказано вище, був батьком позивача та чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.12).

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно до складу якого ввійшло домоволодіння в АДРЕСА_1 , відповідно до довідки Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області від 21.02.2019 року №138, яка видана на підставі запису в погосподарській книзі №2 за 2016-2020 роки з якої вбачається, що назване домоволодіння значиться за ОСОБА_4 . Рік забудови будинку 1965. Житловий будинок знаходиться на землях міської ради (с.Стара Рудня), яка не приватизована і в оренду не здана (а.с.22).

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру №55233427 від 22.02.2019 року судом встановлено, що в спадковому реєстрі відсутня спадкова справа на ім`я ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації.

Отже, ОСОБА_2 будучи спадкоємцем першої черги за законом та постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (день смерті чоловіка) протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців), не заявила про відмову від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав та померла.

Після смерті ОСОБА_2 також відкрилася спадщина на належне їй майно до складу якого увійшло домоволодіння в АДРЕСА_1 , яке належало її чоловіку ОСОБА_4 .

Згідно інформаційної ФОП ОСОБА_14 №15, від 08.02.2019 року інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 , складає 997860 грн, рік забудови будинку до 1992 року (а.с.24).

Позивач 20.07.2017 року звернувся до нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини (а.с.52).

Згідно копії спадкової справи № 179/2017 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що крім позивача до нотаріальної контори інші спадкоємці не звертались (а.с.51-61).

Державним нотаріусом, відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 22.02.2019 року № 204/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений будинок у зв`язку з неподанням документів необхідних для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Згідно з пунктом 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773, не належать до самочинного будівництва індивідуальні ( садибні ) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські ( присадибні ) будівлі та споруди, прибудови до них, зведені до 05 серпня 1992 року.

Отже, позивач може захистити свої права тільки шляхом звернення до суду.

Таким чином, надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази дають підставу встановити, що житловий будинок з надвірними будівлями який знаходиться в АДРЕСА_1 , дійсно належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 , а після його смерті право власності в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України перейшло до його померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 дружини, ОСОБА_2 .

Позивач є спадкоємцем майна померлої матері в силу ст. 1261 ЦК України, як спадкоємець першої черги за законом.

Як вбачається з позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов.

Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 328, 1216-1218, 1223, Цивільного Кодексу України та ст.ст. 12, 13, 81, 200, 206, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходяться в АДРЕСА_1 , який належав його батьку ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , спадкоємцем майна якого була його дружина ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( паспорт НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , мешканцю АДРЕСА_4 ) з державного бюджету України 50% сплаченого при подачі позовної заяви судового збору у розмірі 883,13 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд Чернігівської області.

Суддя З.О.Шаповал