Номер справи 237/5712/19
Номер провадження 6/237/250/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.19 року м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі головуючого судді Кучко Я.Ю., при секретарі судового засідання Махно Ю.В., за участю представника Мар`їнського районного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області Грачікова М.О., за участю ОСОБА_1 , розглянувши подання старшого державного виконавця Мар`їнського районного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області Грачікова М.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника ТОВ «Мінова Україна» ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2019 року до Мар`їнського районного суду Донецької області надійшло подання старшого державного виконавця Мар`їнського районного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області Грачікова М.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника керівника ТОВ «Мінова Україна» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без вилучення паспортного документа.

В обґрунтування цього подання заявником зазначено, що на виконанні у Мар`їнському РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області перебуває зведене виконавче провадження 60198670 з виконання виконавчих документів щодо стягнення сум боргу на користь держави, фізичних та юридичних осіб на загальну суму 1317615 гривень 90 копійок.

З метою належного виконання рішень суду та усунення можливості уникнення боржником від сплати боргу, просить тимчасово обмежити керівнику боржника право виїзду за межі України.

Представник Мар`їнського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Грачіков М.О. в судове засідання з`явився та просив задовольнити подання з підстав, що наведені в ньому.

Керівник боржника ТОВ «Мінова Україна» ОСОБА_1 надав до суду свої пояснення щодо подання державного виконавця в яких зазначає, що факт ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань відсутній, крім того зазначає, що наразі на посаді керівника боржника він не перебуває.

Дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд вважає, що в його задоволенні необхідно відмовити, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що на виконанні у Мар`їнського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області перебуває зведене виконавче провадження 60198670 з виконання виконавчих документів щодо стягнення сум боргу на користь держави, фізичних та юридичних осіб на загальну суму 1317615 гривень 90 копійок.

З наданих долучених до клопотання державним виконавцем документів вбачається, що в межах зведеного виконавчого провадження було здійснено ряд виконавчих дій, а саме: винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, складено виклики керівника боржника до державного виконавця, винесено постанову про стягнення виконавчого збору за ВП № 57886809, складено вимоги про сплату боргу (недоїмки). На підтвердження факту наявності саме зведеного виконавчого провадження надано облікову картку на зведене виконавче провадження.

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1 останній був звільнений з посади керівника ТОВ «Мінова України» за власним бажанням згідно наказу № 30/10 від 30 жовтня 2019 року «Про звільнення директора за власним бажанням».

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, право вільно залишати територію України.

Випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України визначено в ЦПК України ЗУ"Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України".

Пунктом 19 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно положень п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України від 01 лютого 2013 року, викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

За переконанням суду обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, в розумінні положення ст. 12 ЦПК України, підлягають доведенню.

Зокрема, задоволення такого подання можливе за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання. Окрім того, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон, державний виконавець не надав доказів того, що боржник взагалі має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно бажає та має реальну можливість виїхати за межі України.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Матеріали справи не містять доказів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань щодо сплати грошових сум в в межах зведеного виконавчого провадження.

Зокрема, в матеріалах справи відсутні належні докази отримання боржником копій постанов державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень, постанови про стягнення виконавчого збору, копій викликів до державного виконавця та копій вимог про сплату боргу (недоїмки).

За таких обставин, за недоведеності факту ухилення боржника від виконання зобов`язання, подання задоволенню не підлягає, оскільки застосування заявлених обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування.

Згідно із ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Позиція щодо неправомірності заборони виїзду за кордон без оцінки індивідуальних обставин боржника на підставі лише факту наявності невиконаного грошового зобов`язання, викладена також у рішенні ЄСПЛ у справі Хлюстов проти Росії.

Отже, підставою для постановлення ухвали про обмеження громадянина у праві виїзду закордон можливе лише за наявності судового рішення про стягнення заборгованості та ухилення виконання цього рішення суду боржником.

Крім того, суд зауважує, що застосування такого заходу забезпечення виконавчого провадження як тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон є неможливим, оскільки з моменту звільнення з посади керівника ТОВ «Мінова Україна», а саме 30 жовтня 2019 року ОСОБА_1 не перебуває у трудових правовідносинах з боржником ТОВ «Мінова Україна» не здійснює управління поточною діяльністю товариства, що свідчить про неможливість будь-якого впливу на хід виконання зобов`язань товариства, зокрема й з виконання судових рішень.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження", ст. 6 ЗУ Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, керуючись ст.ст. 260, 441 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Мар`їнського районного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області Грачікова М.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника ТОВ «Мінова Україна» ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Я.Ю. Кучко