гСправа № 358/1004/19 Провадження № 2/358/523/19
08 листопада 2019 року м. Богуслав
Богуславський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Тітова М.Б.
секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2 , який зареєстрований 27 серпня 1992 року відділом запису актів громадянського стану м. Копичинці Гусятинського району Тернопільської області за актовим записом № 36.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння, сварки та конфліктні ситуації. Внаслідок негативних відносин, що склалися, ще з грудня 1992 року вони проживають окремо один від одного, не спілкуються та до даного часу не підтримують будь-яких стосунків, тому шлюб існує лише формально та його збереження суперечить його (позивача) інтересам, що явилось підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу.
Позивач подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, а також зазначив, що позов про розірвання шлюбу підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоч належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Частиною 2 статті 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27 серпня 1992 року відділом запису актів громадянського стану м. Копичинці Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 36, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони з грудня 1992 року фактично припинили сімейно-шлюбні відносини та проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства і не мають спільного бюджету. Примирення між сторонами стало неможливим, що видно із заяви позивача про підтримання позовних вимог про розірвання шлюбу.
За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати.
З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 263, 264, 265, 280, 282 ЦПК України, ст.ст. 24, 56, 104, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 27 серпня 1992 року відділом запису актів громадянського стану м. Копичинці Гусятинського району Тернопільської області за актовим записом № 36.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до Київського апеляційного суду в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та внесення відмітки в актовому запису про шлюб.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов