Справа № 462/5298/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2019 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Аврамишиної Д.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» з участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Теллус Капітал» про усунення перешкод в користуванні майном та вселення, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні приміщенням промислового корпусу №2 АДРЕСА_1 та вселення, покликаючись на те, що дане приміщення належить їй та третій особі на праві спільної часткової власності. Проте відповідач не дає можливості потрапити у вказане приміщення. Просить зобов`язати відповідача не чинити їй перешкоди у користуванні приміщенням промислового корпусу №2 АДРЕСА_1 та вселити її у вказане приміщення.

Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, що стверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, яке отримане відповідачем 11 жовтня 2019 року, однак відповідачем не подано до суду відзив на позовну заяву, а відтак, суд вважає, що справу слід розглянути на підставі наявних у ній даних та доказів.

Представник третьої особи подав до суду пояснення на позов у якому позов визнав повністю, просить позов задовольнити.

У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить на праві спільної часткової власності, а саме у розмірі 68/100 часток у приміщенні промислового корпусу №2, загальною площею 2728,50 кв.м., на АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, позивачем не надано суду жодних належних, допустимих, достатніх, достовірних доказів чинення відповідачем їй будь-яких перешкод у користуванні приміщенням промислового корпусу №2, загальною площею 2728,50 кв.м., на АДРЕСА_1 , зокрема, що саме будь-яким представником ДП «Львівський державний завод «Лорта» не допущено її до вказаного приміщення.

Крім того, позивачем з метою надання суду належних, допустимих, достатніх, достовірних доказів щодо дійсного наміру укладення оспорюваного договору не заявлялись жодні клопотання щодо витребування будь-яких доказів чи допиту свідків, а суд, згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України, не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки позивачем не представлено, а судом не отримано жодних переконливих доказів у їх підтвердження, зокрема, що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується її право власності на приміщення промислового корпусу №2, загальною площею 2728,50 кв.м., на АДРЕСА_1 .

А також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, суд вважає, що розподіл судових витрат проводити не слід.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» з участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Теллус Капітал» про усунення перешкод в користуванні майном та вселення відмовити за його безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя /підпис/ А.І.Ліуш

Копія вірна.

Суддя: А.І.Ліуш