Провадження № 2/537/596/2019
Справа № 537/1267/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2019 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Маслій М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 зернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання позивача в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 100 % прожиткового мінімуму особи відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною трьох років; судові витрати покласти на відповідача.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що під час перебування у зареєстрованому 30 вересня 2016 року шлюбі у неї з відповідачем народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час батько дитини допомоги на утримання останньої не надає, що і змусило позивача звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, в розмірі ј частини від доходу відповідача. Окрім того, позивач вважає наявним у неї право на отримання аліментів від відповідача до досягнення дитиною трирічного віку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні частково заперечували проти позовних вимог щодо заявленого розміру стягуваних аліментів на утримання дитини, вважаючи його завищеним, оскільки на утриманні відповідача перебуває ще одна малолітня дитина від іншого шлюбу, а також заперечували проти стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини в повному обсязі з тих підстав, що позивач ОСОБА_1 на даний час перебуває в офіційних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, а відтак перебуває на його утриманні.

Вислухавши думку представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гонтар В.М., відповідача ОСОБА_2 та його представника - адвоката Горбульова Д.В., вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народилась дитина - донька ОСОБА_3 , що вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 19 січня 2017 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області.

Судовим рішенням від 26 липня 2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

11 жовтня 2019 року позивач ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з іншим чоловіком.

Зазначена вище обставина підтвердження представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Гонтар В.М. в судовому засіданні.

Згідно частини 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В судовому засіданні встановлено, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 151 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено принцип рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини.

В судовому засіданні встановлено, що угоди про добровільну сплату аліментів згідно статті 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено.

Ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини є порушенням обов`язку батьків піклуватися про своїх дітей.

Згідно частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України стягнення аліментів може проводитися у визначеній судом частці від заробітку батька (матері) дитини.

Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З роз`яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15 травня 2006 року, а саме в пункті 17, вбачається, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Так, на підставі положень статті 182 Сімейного кодексу України та роз`яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15 травня 2006 року, суд при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, приймає до уваги факт перебування на утриманні відповідача малолітньої дитини від іншого шлюбу - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 14 червня 2011 року Кам`янопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області.

З урахуванням вищевикладеного, вказаних норм чинного законодавства, при визначенні розміру стягуваних з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд виходить з інтересів останньої, а також враховує матеріальне становище платника аліментів ОСОБА_2 , на утриманні якого перебуває малолітня дитина від іншого шлюбу, та враховуючи принцип рівноваги між інтересами дітей, суд вважає, що аліменти на утримання малолітньої дитини повинні бути визначені в розмірі 1/6 частини доходу платника аліментів.

Вимогу позивача ОСОБА_1 про стягнення на утримання дитини аліментів в розмірі, не менше, ніж 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає такою, що не підлягає задоволенню, оскільки частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Окрім того, частина 2 статті 84 Сімейного кодексу України передбачає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до частини 4 статті 84 Сімейного кодексу України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно із частиною 6 статті 84 Сімейного кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

За таких обставин, суд не приймає до уваги заперечення відповідача в частині стягнення з нього аліментів на утримання позивача з причин перебування останньої у шлюбі з іншим чоловіком, оскільки відсутні законодавчо передбачені підстави для звільнення батька дитини від утримання її матері до досягнення дитиною трьох років, зокрема, таких як припинення та укладення нового шлюбу.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги той факт, що малолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю, та із врахуванням факту утримання відповідачем двох малолітніх дітей, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку, повинен бути встановлений в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу).

Вимога позивача ОСОБА_1 про стягнення на її утримання аліментів до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, в розмірі, не менше, ніж 100 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, задоволенню не підлягає, оскільки не передбачена нормами чинного законодавства.

За викладених обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позву до суду з підстав, передбачених статтею 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), та з урахуванням положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 84, 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстрацій номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстрацій номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 26 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 26 березня 2019 року і до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 05 листопада 2019 року.

Суддя : Д.О. Зоріна