ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 липня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/12712/18

Головуючий у першій інстанції - Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/784/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 08 квітня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

дата та місце складання повного тексту: 08 квітня 2019 року, м.Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 13069 грн. 66 коп. за кредитним договором №б/н від 04 грудня 2013 року та судові витрати.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 04 грудня 2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 1300 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписуючи дану заяву відповідач погодився, що дана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між сторонами договір. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», що викладені на сайті Банку, з розрахунку 360 календарних днів. Зазначає, що банк виконав свої зобов`язання по даному договору, а відповідач своєчасно кошти не повертав, зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим, станом на 21 жовтня 2018 року має заборгованість 13069 грн. 66 коп., з яких: 5167 грн. 67 коп. - нараховані відсотки за користування кредитом; 6803 грн. 43 коп. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 598 грн. 56 коп. - штраф (процентна складова). Також позивач звертає увагу, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання, але якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. Умовами п.1.1.7.43 договору сторони визначили, що дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. Також позивач зазначає, що викладені у позовній заяві обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, копією заяви позичальника, витягом з «Тарифів Банку», Витягом з «Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою».

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 08 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не доведено позовні вимоги, строк дії картки № НОМЕР_1 за кредитним договором від 04 грудня 2013 року закінчився 11 березня 2015 року та залишок після операцій складає 0,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку даної картки та всі технічні рахунки використовувані для її роботи були закриті.

Не погоджуючись з вказаним рішення представник АТ КБ «ПриватБанк» звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд в порушення норм процесуального законодавства, став на бік відповідача, не мотивовано відхилив надані позивачем докази та ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення про відмову у позові, чим звільнив відповідача від відповідальності.

Представник банку зазначає, що хоча карта № НОМЕР_1 закрита 11 березня 2015 року, проте на підставі договору б/н від 04 грудня 2013 року, укладеного між сторонами, відповідачу було видано інші карти, а саме: № НОМЕР_2 , відкрита 16 вересня 2015 року, № НОМЕР_3 відкрита 30 вересня 2015 року та №35324, відкрита 19 квітня 2017 року. Оскільки перевипуск карти не є укладенням нового кредитного договору, а спрямований на випуск платіжної карти додаткові документи під час її отримання не заповнюються, що не суперечить чинному законодавству України. Згідно Постанови НБУ від 17 грудня 2003 року «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» п.2.2 Ідентифікація клієнта не є обов`язковою, якщо клієнт вже має рахунки в цьому банку і був раніше ідентифікований відповідно до вимог законодавства України.

Особа, яка подає апеляційну скаргу звертає увагу, що відповідач укладення кредитного договору не оспорював, розрахунок заборгованості не спростовується довідкою наданою банком 11 березня 2015 року, оскільки заборгованість виникла по картках, які отримані після 11 березня 2015 року, тож не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином.

Ухвала про відкриття апеляційної скарги та сама апеляційна скарга були направлені за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 , проте повідомлення повернулось на адресу суду у зв`язку з відсутністю адресата.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 04 грудня 2013 року підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, яка не містить істотних умов (базову процентну ставку, порядок погашення кредиту, пільговий період та інше) (а.с.8).

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 ознайомившись з Умовами та Правилами, Тарифами не визначив, яку саме картку та з яким саме лімітом має намір оформити в ПриватБанку.

Мотивуючи свої позовні вимоги представник ПриватБанку зазначив, що відповідач отримав кредит у розмірі 1300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Який саме кредит отримав ОСОБА_1 за умовами договору № б/н від 04 грудня 2013 року неможливо встановити ні з розрахунку заборгованості станом на 31 грудня 2015 року (а.с.5), ні з розрахунку станом на 21 жовтня 2018 року (а.с.6-7).

Посилання позивача на заборгованість в сумі 13069 грн. 66 коп., з яких: 5167 грн. 67 коп. - нараховані відсотки за користування кредитом; 6803 грн. 43 коп. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 598 грн. 56 коп. - штраф (процентна складова) нічим не підтверджені, оскільки неможливо встановити кредитний ліміт, при цьому у доданому розрахунку відсутня дані про заборгованість по тілу кредиту.

В той же час, матеріали справи містять повідомлення ПриватБанку від 11 березня 2015 року з якого вбачається, що карта ОСОБА_1 № НОМЕР_1 і всі технічні рахунку, які використовуються для її роботи, закриті (а.с.48).

На запит суду І інстанції представником позивача надано довідку з якої вбачається, що ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір №б/н за яким було надано наступні кредитні картки: НОМЕР_4 видана 30 червня 2015 року терміном до березня 2018 року; НОМЕР_2 видана 16 вересня 2015 року терміном до жовтня 2018 року; НОМЕР_3 видана 30 вересня 2015 року терміном до січня 2018 року та 235324 видана 19 квітня 2017 року терміном до квітня 2018 року (а.с.68).

Апеляційний суд не може прийняти дану довідку, як доказ наявності правовідносин між ПриватБанком та ОСОБА_1 по договору від 04 грудня 2013 року №б/н, оскільки остання не містить дати договору. Крім того, згідно дана довідка суперечить іншому повідомленню банку, згідно якого карта № НОМЕР_1 закрита, тобто вбачається, що була наявна інша карта на ім`я ОСОБА_1 .

На запит суду першої інстанції позивачем також надано довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н), згідно якої старт карткового рахунку відбувся 30 червня 2015 року, картка НОМЕР_4 , також 30 червня 2015 року змінено кредитний ліміт 1300 грн., 13 вересня 2016 року змінено кредитний ліміт - 0 грн.; 31 січня 2017 року змінено кредитний ліміт 5800 грн.; 29 серпня 2017 року змінено кредитний ліміт 4980 грн.; 21 вересня 2017 року змінено кредитний ліміт 4410 грн.; 06 серпня 2018 року змінено кредитний ліміт 0 грн. (а.с.96).

В той же час згідно виписки по карті ОСОБА_1 НОМЕР_4 , з якої вбачається, що перша карта видана НОМЕР_1 видана відповідачу з кредитним лімітом 500 грн. (та закрита, що підтверджується вищезазначеною довідкою банку), друга карта № НОМЕР_2 , видаток п о карті - 0 грн.; третя карта НОМЕР_3 ; карта № НОМЕР_5 та карта № НОМЕР_4 . Основна карта - НОМЕР_6 (а.с.97-100).

За таких обставин, існують розбіжності не лише в сумах заборгованості, кредиту, а й в наявності, кількості кредитних карток.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем не доведено наявність заборгованості, адже карта № НОМЕР_1 закрита 11 березня 2015 року.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги, що суд став на бік відповідача, немотивовано відхиливши надані позивачем докази, чим звільнив відповідача від відповідальності, оскільки надані позивачем докази суперечать один одному та з них неможливо встановити суму кредиту, видану по договору від 04 грудня 2013 року.

Не заслуговують на увагу посилання представник банку на ту обставину, що хоча карта № НОМЕР_1 закрита 11 березня 2015 року, проте на підставі договору б/н від 04 грудня 2013 року, укладеного між сторонами, відповідачу було видано інші карти, а саме: № НОМЕР_2 , відкрита 16 вересня 2015 року, № НОМЕР_3 відкрита 30 вересня 2015 року та №35324, відкрита 19 квітня 2017 року.

Також представник посилається на Постанову НБУ від 17 грудня 2003 року «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» п.2.2 Ідентифікація клієнта не є обов`язковою, якщо клієнт вже має рахунки в цьому банку і був раніше ідентифікований відповідно до вимог законодавства України.

Вбачається, що Постанова НБУ від 12 листопада 2003 року №492 «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року. Згідно п.24 даної інстанції ідентифікація клієнта банку дійсно не є обов`язковою, якщо клієнт банку вже має рахунки в цьому банку і був раніше ідентифікований та верифікований відповідно до вимог законодавства України. Однак, як вбачається з матеріалів справи перша карта № НОМЕР_1 була закрита 11 березня 2015 року, а наступна карта відкрита лише 16 вересня 2015 року. Тобто відсутні дані про те, що ОСОБА_1 був клієнтом банку на час відкриття наступного карткового рахунку та на підставі якого договору вона видавалась.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи, що: по-перше відповідач укладення кредитного договору не оспорював, оскільки відсутність позову про визнання кредитного договору недійсним, як оспорюваного правочину або відсутність заперечень з боку відповідача щодо наявності заборгованості при розгляді справи не може бути перешкодою для неврахування інтересів позичальника при вирішенні спору про стягнення заборгованості по суті; по-друге розрахунок заборгованості не спростовує довідки наданої банком 11 березня 2015 року, оскільки заборгованість виникла по картках, які отримані після 11 березня 2015 року та, оскільки кожний наданий позивачем доказ, як вже зазначалось вище, суперечить один одному; по-третє, що не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином, оскільки відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в сумі 1300 грн., як зазначено в позові, та що на підставі договору №б/н від 04 грудня 2013 року він отримав кредитну карту, яка була перевипущена, а не закрита.

Таким чином, враховуючи той факт, що позивачем не долучено до позовної заяви належні та допустимі докази, визначені ст.ст.76-81 ЦПК України, які в сукупності підтверджували б позовні вимоги у належний спосіб, колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу на підставі договору №б/н від 04 грудня 2013 року.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, та дійшов правильного висновку про відмову у позові.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати рішення суду першої інстанції незаконним чи необґрунтованим, відповідно до положень ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ч.1п.4, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення, рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 08 квітня 2019 року - залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: