ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5591/19 Справа № 175/1490/17 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж. М. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

23 квітня 2019 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду Куценко Т.Р., ознайомившись з апеляційною скаргаю ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2017 року про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Відкритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова", третя особа - ОСОБА_1 , про стягнення шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2017 року відкрито провадження у даній цивільній справі. Не погодившись з ухвалою суду, 15 квітня 2019 року ОСОБА_1 вкотре звернувся до суду з апеляційною скаргою. Також, подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, мотивуючи тим, що строк на подання апеляційної скарги пропущений з поважних причин, оскільки про існування оскаржуваної ухвали суду він дізналась лише в жовтні 2019 року. Зазначена причина порушення строку апеляційного оскарження не є поважною, зважаючи на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 06 липня 2017 року ОСОБА_1 вперше подав апеляційну скаргу на ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі, яка ухвалою апеляційного суду від 20 вересня 2017 року визнана неподаною та повернута апелянту. В даній апеляційній скарзі, заявником, зокрема, зазначено, що про наявність та зміст оскаржуваної ухвали про відкриття провадження йому стало відомо 06 липня 2017 року /а.с.74-77, 85/. 11 жовтня 2017 року апелянт вдруге подав апеляційну скаргу, яка ухвалою апеляційного суду від 07 лютого 2018 року також визнана неподаною та повернута апелянту /а.с.89-90, 102/. 20 лютого 2018 року ОСОБА_1 втретє подав апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження, яка ухвалою апеляційного суду від 04 вересня 2018 року визнана неподаною та повернута апелянту /а.с.107-110, 112/. 01 листопада 2018 року апелянт вчетверте подав апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження, яка ухвалою апеляційного суду від 15 лютого 2019 року визнана неподаною та повернута апелянту /а.с.122-124, 141/. Жодна з наведених чотирьох ухвал про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 до касаційного суду не оскаржувалась. Таким чином, зазначені заявником в своїй апеляційній скарзі обставини про обізнаність про існування оскаржуваної ухвали суду спростовуються вищевикладеним. Крім того, вищевказані дії ОСОБА_1 протягом тривалого часу, а саме більше року, перешкоджають розгляду даної цивільної справи по суті судом першої інстанції та свідчить про зловживання Халецьким Леонідом Івановичему своїми процесуальними правами. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати права та законні інтереси сторін і суперечити принципу правової визначеності, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України ( п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13 ). Відповідно до пунктів 6, 7 частини 2 статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. Враховуючи викладене та встановивши, що заявник був обізнаний про існування оскаржуваної ухвали суду раніше ніж зазначено в апеляційній скарзі, поданій 15 квітня 2019 року, що підтверджується попередніми чотирма апеляційними скаргами, поданими у період з липня 2017 року по листопад 2018 року, - твердження апелянта про необхідність поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали суду - є необґрунтованим, безпідставним та не свідчить про наявність поважних причин порушення відповідного процесуального строку. Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 6 грудня 2007 року). Отже, приймаючи до уваги, що інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 не зазначено, наявність поважних причин порушення процесуального строку не встановлено; враховуючи, що про існування оскаржуваної ухвали про відкриття провадження у даній справі апелянту стало відомо 06 липня 2017 року (згідно змісту його першої апеляційної скарги); приймаючи до уваги значну тривалість пропуску строку, - у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її підписання.

Суддя Т.Р. Куценко