ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/180/16Головуючий у 1-й інстанції Мочальська В.М.
Провадження № 22-ц/817/586/19 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Сташків Б. І., Хома М. В.,

з участю секретаря - Сович Н.А.

за участю апелянта - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 601/180/16 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 03 квітня 2019 року, ухваленого суддею Мочальською В.М., повний текст якого складено 12 квітня 2019 року, по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна та встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна та встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Кременецького районного суду із позовом до ОСОБА_4 про поділ будинковолодіння та встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою,.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що на підставі рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 травня 2015 року вона є власником 2/3 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 . Власником іншої 1/3 частини будинку є відповідачка. За будинковолодінням закріплена земельна ділянка. Оскільки між ними існує спір про порядок користування частками, просила провести поділ зазначеного будинковолодіння шляхом виділу їй в натурі 2/3 частини житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності та встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до часток у домоволодінні.

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 та просила виділити їй в окремий об`єкт (житловий будинок) та визнати право власності на 1/3 частину будинковолодіння відповідно до висновку додаткової судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №726/16-22 від 07 листопада 2017 року, а саме: кімнату 1-4 площею 11.3 кв.м., кімнату 1-5 площею 12.5 кв.м., прихожу 1-6 площею 13.3 кв.м., погріб Пг. Порядок користування земельною ділянкою просила встановити відповідно до варіанту №4 висновку експерта за результатами проведеної додаткової земельно-технічної експертизи № 483/18-22 від 29 серпня 2018 року.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 03 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Виділено в окремий об`єкт (житловий будинок) 2/3 частини будинковолодіння, які належать ОСОБА_1 , розташованого по АДРЕСА_1 , відповідно до висновку додаткової судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №726/16-22 від 07 листопада 2017 року, а саме: коридор І площею 7.6 кв.м., кладова ІІ площею 8.8 кв.м., підвал ІІІ площею 6.5 кв.м., підвал ІV площею 7.4 кв.м., коридор 1-1 площею 7.6 кв.м., кімнатау 1-2 площею 20.5 кв.м., кімнату 1-3 площею 18.2 кв.м., вхідну площадку а1, сарай Б.

Визнано право власності на новоутворений житловий будинок за ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 705 (сімсот п`ять) гривень компенсації за відступ від ідеальних часток.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено.

Виділено в окремий об`єкт (житловий будинок) 1/3 частину будинковолодіння, яка належить ОСОБА_4 , розташованого по АДРЕСА_1 , відповідно до висновку додаткової судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №726/16-22 від 07 листопада 2017 року, а саме: кімнату 1-4 площею 11.3 кв.м., кімнату 1-5 площею 12.5 кв.м., прихожа 1-6 площею 13.3 кв.м., погріб Пг.

Визнано право власності на новоутворений житловий будинок за ОСОБА_4 .

Встановлено порядок користування присадибною земельною ділянкою по АДРЕСА_1 .

В решті позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Додатковим рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 травня 2019 року доповнено рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 03 квітня 2019 року.

Встановлено порядок користування присадибною земельною ділянкою по АДРЕСА_1 відповідно до варіанту 4 (чотири) до висновку земельно-технічної експертизи №483/18-22 від 29 серпня 2018 року.

Виділено ОСОБА_1 для обслуговування належних їй 2/3 ідеальних частин житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами земельну ділянку площею 0.1666 га.

Виділено ОСОБА_4 для обслуговування належних їй 1/3 ідеальних частин житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами земельну ділянку площею 0.0834 га.

11 травня 2019 року ОСОБА_1 на вказане рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 03 квітня 2019 року подала апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що варіант, який обрав суд щодо виділення в окремий об`єкт (житловий будинок) 2/3 частини будинковолодіння, які належать ОСОБА_1 , не відповідає порядку користування приміщеннями, який вже фактично склався між сторонами.

Зазначає, що апелянту зручніше було користуватися тією частиною житлового будинку, в якій вона прожила все своє життя та в якій проводила ремонтні роботи, а саме вказаний експертом у варіанті № 4 висновку № 307/16-22.

Крім того, ОСОБА_4 виділено кімнату з газовим котлом. Тобто, при обігріванні в осінньо-зимовий період її частини будинковолодіння відповідач зможе використовувати як газовий котел, так і грубки, які також наявні відповідно до додатків експертизи. А у виділеній апелянту частині будинковолодіння залишається лише твердопаливний котел.

Звертає увагу, що виділена земельна ділянка не забезпечує апелянту нормальне користування належними їй на праві власності житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами, здійснення догляду за цими об`єктами.

Враховуючи наведене, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким виділити в окремий об`єкт (житловий будинок) 2/3 частини будинковолодіння, які належать ОСОБА_1 , відповідно до висновку судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної, оціночно-земельної експертизи №307/16-22 від 12 жовтня 2016 року за № 4 та встановити порядок користування присадибною земельною ділянкою відповідно до варіанту 3Б плану розподіпу земельної ділянки згідно висновку експерта від 31 жовтня 2016 року № 314/16-22.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників по справі не надходив.

В судовому засіданні апелянт свою апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

ОСОБА_4 та її представник - адвокат Шмайхель А.К. проти апеляційної скарги заперечили та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

Судом встановлено наступні обставини.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 травня 2015 року:

- визнано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане завідуючою Почаївською державною нотаріальною конторою Суль Г.М. 11 січня 2001 року ОСОБА_1 на спадкове майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, зареєстроване в реєстрі за №30, частково недійсним в частині визнання права власності на 1/3 частину домоволодіння;

- визнано реєстраційне посвідчення на об`єкти нерухомого майна, видане Кременецьким районним бюро технічної інвентаризації 07 лютого 2001 року ОСОБА_1 , що посвідчує її право на будинковолодіння в цілому, яке розташоване в АДРЕСА_1 , частково недійсним в частині посвідчення права ОСОБА_1 на 1/3 частину будинковолодіння;

- визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 113.7 кв.м., житловою площею 75.8 кв.м., сарай (літера Б), погріб (літера Пг) загальною вартістю 106 806.00 грн.

Як вбачається із висновку експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №307/16-22 від 12 жовтня 2016 (а.с.78-115 т.1), експертом при розподілі житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в натурі по 1/3 та 2/3 ідеальних часток кожному із співвласників домоволодіння запропоновано чотири варіанти розподілу, а саме:

- згідно варіанту №1 відступ від ідеальних часток становить: для співвласника 1/3 частки частка становить 17/50 і більша від належної частки на 2019 гривень; для співвласника 2/3 частки частка становить 33/50 і менша від належної частки на 2019 гривень;

- згідно варіанту №2 відступ від ідеальних часток становить: для співвласника 1/3 частки частка становить 39/100 і більша від належної частки на 10780 гривень; для співвласника 2/3 частки частка становить 61/100 і менша від належної частки на 10780 гривень;

- згідно варіанту №3 відступ від ідеальних часток становить: для співвласника 1/3 частки частка становить 7/20 і більша від належної частки на 3653 гривень; для співвласника 2/3 частки частка становить 13/20 і менша від належної частки на 3653 гривень;

- згідно варіанту №4 відступ від ідеальних часток становить: для співвласника 1/3 частки частка становить 8/25 і більша від належної частки на 3019 гривень; для співвласника 2/3 частки частка становить 17/25 і менша від належної частки на 3019 гривень.

Як вбачається із висновку експерта за результатами проведеної додаткової судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №726/16-22 від 07 листопада 2017 року (т.1 а.с.228-240), експертом при розподілі житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в натурі по 1/3 до 2/3 ідеальних часток кожному із співвласників домоволодіння з виділенням кожному приміщень, в яких встановлені котли опалення, які є наявні в цьому будинку та знаходяться в приміщеннях 1-1 та 1-6, запропоновано один варіант розподілу, де відступ від ідеальних часток становить: для співвласника 1/3 частки частка становить 17/50 і більша від належної частки на 705 гривень; для співвласника 2/3 частки частка становить 33/50 і менша від належної частки на 705 гривень.

Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Системний аналіз правових норм статей 183, 358, 364 ЦК України, дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частку житлового будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

У тих випадках, коли в результаті виділу співвласнику передається частина житлового будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі №6-1443цс16 та від 03 квітня 2013 року у справі №6-12цс13.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що найсправедливішим варіантом розподілу спірного житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд є запропонований експертом варіант №1 висновку додаткової судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №726/16-22 від 07 листопада 2017 року, оскільки він найбільше відповідає ідеальним часткам співвласників (2/3 у ОСОБА_1 та 1/3 у ОСОБА_4 ), різниця ідеальних часток у вартісному виразі складає лише 705.00 гривень.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що у всіх запропонованих варіантах висновку експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №307/16-22 від 12 жовтня 2016 газовий і твердопаливний котел залишаються в частині будинку, яка пропонується виділити ОСОБА_1 Пічне опалення в будинку облаштоване таким чином, що топка, яка має обігрівати приміщення 1-4, знаходиться в приміщенні 1-6, яке експерт пропонує виділити ОСОБА_1 , а у випадку присудження частки ОСОБА_4 по варіантах 1 і 2 частина приміщення 1-5(1) обігріватися не буде.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта про те, що згідно варіанту розподілу будинку, який обрав суд, ОСОБА_4 зможе використовувати як газовий котел, так і грубки, проте у виділеній ОСОБА_1 частині будинковолодіння залишається лише твердопаливний котел.

Так, судом встановлено, що пічне опалення не придатне до користування, топки заклеєні шпалерами. Вказані твердження підтверджуються висновком експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №307/16-22 від 12 жовтня 2016 року, де в переліку конструктивних елементів житлового будинку та їх технічних характеристик зазначено: «опалення від газового і твердопаливного котлів». У вказаному переліку відсутні такі інженерні мережі, як пічне опалення.

Окрім цього, колегія суддів враховує те, що газовий котел придбаний і встановлений за кошти ОСОБА_4 та її чоловіка, що підтверджується накладною від 12 вересня 2013 року на ім`я ОСОБА_8 (а.с.210 т.1).

Не заслуговують до уваги доводи апелянта про те, що варіант, який обрав суд щодо виділення в окремий об`єкт (житловий будинок) 2/3 частини будинковолодіння, які належать ОСОБА_1 , не відповідає порядку користування приміщеннями, який вже фактично склався між сторонами, оскільки інші, визначені в зазначених висновках експерта, варіанти ставлять одного власника в нерівне становище порівняно з іншим та передбачають значно більший відступ від ідеальних часток та більший розмір компенсації у зв`язку з різницею у ідеальних частках.

Щодо встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою.

Згідно висновку експерта земельно-технічної експертизи №483/18-22 від 29 серпня 2018 року загальна площа земельної ділянки домоволодіння по АДРЕСА_1 становить 0.5815 га, з них - 0.2500 га - площа земельної ділянки для обслуговування.

Площа земельної ділянки, необхідна для обслуговування належних ОСОБА_1 відповідно до 2/3 ідеальних частин житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами становить 0.1666 га.

Площа земельної ділянки, необхідна для обслуговування належних ОСОБА_4 відповідно до 1/3 ідеальних частин житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами становить 0.0834 га.

Частиною першою статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

За правилом частини другої статті 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частиною четвертою статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що слід встановити порядок користування земельною ділянкою згідно висновку експерта земельно-технічної експертизи №483/18-22 від 29 серпня 2018 року, який враховує інтереси позивача та відповідача, оскільки за цим варіантом сторони користуються земельними ділянками, що відповідають їх часткам у праві власності у домоволодінні, права співвласників домоволодіння щодо користування нерухомим майном не порушуються та з врахуванням розміщення на земельній ділянці майна ОСОБА_4 - паркану та кованої брами.

Апеляційний суд звертає увагу, що визначення порядку користування земельною ділянкою згідно варіанту 3Б висновку експерта за результатами проведеної земельно-технічної експертизи №314/16-22 від 31 жовтня 2016 року, як просить ОСОБА_1 , є неможливим, оскільки цей висновок порушує права співвласників домоволодіння щодо користування нерухомим майном.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Задовільняючи частково позов ОСОБА_1 та задовільняючи зустрічний позов ОСОБА_4 , судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 03 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 23 липня 2019 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи