Справа №2-2709/10
Провадження №6/522/1129/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2018 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Журид Сергія Миколайовича про встановлення способу і порядку виконання рішення суду по цивільній справі №2-2709/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Журид Сергій Миколайович з поданням про встановлення способу і порядку виконання рішення суду за виконавчим листом, виданим 02.02.2018 року Приморським районним судом м.Одеси у справі №2-2709/10, та надання дозволу передати на примусову реалізацію будинок та земельну ділянку, загальною площею 0,1500 га кадастровий номер :02:004:0093 на якій він розташований, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , 1979 року народження, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в якому зареєстрована неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без попереднього дозволу органів опіки та піклування.

Заява обґрунтована тим, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Журид С.М. знаходиться виконавче провадження №59579886 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-2709/10, який видав Приморський районний суд м.Одеси 02.02.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості в сумі 2 513 585,06 грн. В ході примусового виконання виконавчого листа було встановлено, що боржнику на праві власності належить на підставі договору купівлі-продажу від 03.07.2008 року житловий будинок, загальною площею 468,50 кв.м та земельна ділянка площею 0,1500 га, на якій розташований вказаний житловий будинок, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , яка була передана боржником у іпотеку ПАТ «ОТП Факторинг Україна», відповідно до договору про відступлення права вимоги від 26.11.2010 року. В зазначеному будинку зареєстрована неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на момент укладання договору купівлі-продажу не була зареєстрована за вказаною адресою, а була зареєстрована після укладення іпотечного договору від 03.08.2008 року. Вважає, що цією дією боржник хоче уникнути реалізації іпотечного майна, чим перешкоджає виконанню рішення суду.

Ухвалою суду від 05.09.2019 року заява прийнята до провадження та призначене судове засідання на 11.09.2019 року.

У судове засідання призначене на 11.09.2019 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 22.10.2019 року.

У судове засідання призначене на 22.10.2019 року з`явився приватний виконавець Журид С.М., просив відкласти розгляд справи для надання обґрунтування клопотання.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, розгляд справи відкладено на 13.11.2019 року.

У судове засідання призначене на 13.11.2019 року заявник не з`явився, надав суду клопотання, в якому просив подання задовольни, змінити спосіб і порядок виконання рішення суду, розгляд справи провести за його відсутністю. Також просив долучити до матеріалів справи документи ВП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Поштова кореспонденція направлялась боржнику за останньою відомою адресою проживання, проте повернута на адресу суду з відміткою «адресат відсутній». Крім того, ухвалу суду про призначення заяви приватного виконавця до розгляду розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м.Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення. Отже, суд вважає, що боржник був належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.435 ЦПК України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 18.11.2019 року.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст подання, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала справа за позовом ПАТ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням суду від 17.12.2010 року позовні вимоги ПАТ «ОТП Факторинг Україна» - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Факторинг Україна»326 016,22 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ - 2 513 585,06 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» судовий збір у розмірі 850,00 грн., витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 60,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» судовий збір у розмірі 850,00 грн., витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 60,00 гривень.

31.08.2011 року представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з заявою про видачу копії рішення та виконавчих листів, 22.09.2011 року виконавчі листи видано.

Ухвалою суду від 05.01.2012 року внесено виправлення у заочне рішення суду від 17.12.2010 року.

Ухвалою суду від 02.11.2016 року було видано ТОВ «ОТП Факторинг Україна» дублікат виконавчого листа №№2-2709/10 та поновлено ТОВ «ОТП Факторинг Україна» строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

02.02.2018 року Приморським районним судом м. Одеси у справі №2-2709/10 було видано дублікат виконавчого листа про стягнення з заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі 2 513 585,06 грн.

До Другого Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області звернувся представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з заявою про відкриття виконавчого провадження.

Постановою від 28.02.2018 року було відкрите виконавче провадження №55891336 з виконання виконавчого листа №2-2709/10, виданого 02.02.2018 року.

11.04.2018 року заступник начальника Другого Малиновського ВДВС м.Одеса ГТУЮ в Одеській області звернувся до суду з заявою про звернення стягнення на нерухоме майно боржника.

Ухвалою суду від 18.05.2018 року у задоволенні заяви Другого Малиновського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 відмовлено.

13.08.2019 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Журид С.М. звернувся до суду з поданням про встановлення способу і порядку виконання рішення суду, в якому зазначив, що на примусовому виконанні у приватного виконавця знаходиться виконавче провадження №59579886 з примусового виконання дублікату виконавчого листа №2-2709/10, виданого 02.02.2018 року Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Факторинг» заборгованості у розмірі 2 513 585,06 грн.

За вказаними виконавчими документами боржником є ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження, доданих до подання, 17.07.2019 року, приватним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №59579886, яке надіслано сторонам виконавчого провадження рекомендованими листами з повідомленнями про вручення.

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження виконавцем боржнику направлено виклик за адресою, вказаною у виконавчому документі.

Постановою виконавця від 23.07.2019 року винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої описано та накладено арешт на будинок, який належить ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Під час опису та арешту вищевказаного майна встановлено, що в будинку ніхто не проживає та він не придатний для житла, про що складений відповідний Акт від 23.07.2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 03.07.2008 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Чужовською Н.Ю. за №2906 , ОСОБА_1 купив у ОСОБА_4 нерухоме майно, а саме, житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , включаючи земельну ділянку площею 0,1500 га, на якій розташований такий житловий будинок, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Іпотечний договір №PML-501/169/2008 від 03.07.2008 року та Інформаційна довідка №115957288 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна свідчить про те, що земельна ділянка площею 0,1500 га, що розташована на території Одеської АДРЕСА_1 , кадастровий №:02:004:0093 є майном, що обтяжене Іпотекою, іпотекодержателем є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», іпотекодавцем виступає ОСОБА_1

Право власності на земельну ділянку виникне у Іпотекодавця при державній реєстрації акту на право власності на земельну ділянку.

В ході проведення виконавчих дій встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою Великодальницької сільської ради №684 від 26.07.2019 року.

Проте, боржник ОСОБА_1 брав кредитні кошти на придбання вищевказаного будинку, в якому на момент укладання договору купівлі-продажу, дитина за вищевказаною адресою зареєстрована не була.

Таким чином, здійснення реєстрації дитини відбулося після укладення іпотечного договору від 03.08.2008 року.

Виконавець вважає, що боржник намагається уникнути реалізації іпотечного майна, чим перешкоджає виконанню рішення суду.

З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №110762 встановлено, що власником земельної ділянки площею 0,1500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , тобто боржнику дана земельна ділянка не належить.

Зазначений факт було встановлено судом раніше, та зафіксовано в ухвалі суду від 18.05.2018 року (т.1 а.с.199-200, 256-258).

Рішення суду до теперішнього часу не виконано.

Згідно ст.12 Закону України «Про іпотеку» передбачена можливість реалізації предмета іпотеки за рішенням суду.

Крім того, при укладанні договору іпотеки, іпотекодавець гарантував, що йому невідомі права інших осіб на предмет іпотеки, адже при укладанні договору, права малолітніх дітей порушені не були.

Згідно з ч.3 ст.453 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Верховний Суд в своїх постановах неодноразово зазначав, що «поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке стосується виконавчого провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено статтею 16 Цивільного кодексу України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений» (постанова Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 523/16632/15-ц,постанова Касаційного цивільного суду від 06 червня 2018 року у справі №522/21465/15).

Відповідно до ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно з ч.2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Частиною 5 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Частиною 8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно з ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

З матеріалів подання не вбачається, що приватним виконавцем було здійснено всі передбачені законодавством заходи примусового виконання рішення. Так, зокрема, суду не надано інформації про те, чи проводились відповідно до вимог ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» перевірки майнового стану боржника, тощо.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження (ст.48 ч.ч.5, 6, т.52 ч.ч.5,6 Закону).

Стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, в даному провадженні судом встановлено, що боржник з часу прийняття судом рішення в 2010 році, не приймає заходів щодо добровільного погашення боргу, Обставини, викладені в поданні є крайньою мірою, оскільки виконавцем не вчинені всі заходи примусового виконання рішення суду.

На підставі викладеного, дослідивши надані докази, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, про те, що приватним виконавцем не вчинено всіх дій передбачених Законом України «Про виконавче провадження» або ж взагалі свідчили про здійснення приватним виконавцем таких дій, а тому здійснено передчасне звернення до суду з проханням надати дозвіл на примусову реалізацію будинку та земельної ділянки загальною площею 0,15 га, на якій він розташований, у межах процедури виконавчого провадження.

З урахуванням того, що у суда відсутні відомості, щодо вчинення приватним виконавцем всіх дій з приводу примусового виконання судового рішення, враховуючи, що встановлення способу і порядку виконання рішення суду, шляхом примусової реалізації житлового будинку та земельної ділянки, є крайнім заходом примусового виконання рішення суду, а також що відсутні належні докази про право власності боржника на земельну ділянку, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Журид Сергія Миколайовича.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 3-13, 76-82, 247, 258-260, 353, 354, 435 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Журид Сергія Миколайовича про встановлення способу і порядку виконання рішення суду по цивільній справі №2-2709/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м.Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 18 листопада 2019 року.

Суддя Домусчі Л.В.

13.11.2019