Справа №751/4242/17
Провадження №6/751/226/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Ващиліна Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання головного державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Артюх Тетяни Сергіївни про надання дозволу на примусове входження до житла боржника,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Артюх Т.С. звернулась до суду з поданням, в якому просить надати дозвіл державному виконавцю та залученим до проведення виконавчих дій особам, а саме: працівникам поліції та експерту на примусове входження на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 вул. Курська АДРЕСА_2 63 з метою примусового виконання виконавчого листа № 751/4242/17 від 03.06.2019, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова про усунення ОСОБА_1 перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язавши ОСОБА_2 привести у відповідність фактичну межу між земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 до межі, що показана в плані, виконаному на підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів № 471 від 24.09.1980, згідно збірного плану, зазначеного у Додатку №10 висновку експерта № 03-03/19 за результатами проведення судової земельно- технічної експертизи від 04 лютого 2019 року.

Подання мотивується тим, що на виконанні у Новозаводському відділі державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області перебуває виконавче провадження № 59397629 з примусового виконання виконавчого листа № 751 /4242/І71 від 03.06.2019, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова про усунення ОСОБА_1 перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду, свідомо не виконує зобов`язання, встановлені рішенням суду.

Державний виконавець в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд вказаного подання у її відсутність. Додатково зазначила, що подання підтримує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, з наступних підстав:

З матеріалів подання вбачається, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 квітня 2019 року, зокрема, усунуто ОСОБА_1 перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язавши ОСОБА_2 привести у відповідність фактичну межу між земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 до межі, що показана в плані, виконаному на підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів № 471 від 24.09.1980, згідно збірного плану, зазначеного у Додатку № 10 висновку експерта № 03-03/19 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 04 лютого 2019 року (а.с. 172-177).

03 червня 2019 року Новозаводським районним судом м. Чернігова видано виконавчий лист на підставі рішення суду від 01 квітня 2019 року (а.с. 218-219).

24.06.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надіслано рекомендованим листом сторонам виконавчого провадження (а.с. 220). Боржником постанову про відкриття виконавчого провадження не отримано. Лист повернуто з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с 221).

09.07.2019, 24.07.2019, 08.08.2019, 21.10.2019 державним виконавцем здійснені виходи за місцем мешкання боржника ОСОБА_2 Боржник доступу до проведення виконавчих дій не надав, усно відмовився від виконання рішення суду в присутності працівників поліції та понятих, що вбачається зі змісту складених державним виконавцем актів (а.с. 222, 223, 224).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Відповідно до пунктів 4, 13, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Отже, Закон України "Про виконавче провадження" передбачає право державного виконавця на звернення до суду із поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

У відповідності до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Подання державного виконавця містить докази того, що боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та повідомлялась про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії при виході за адресою її проживання, але чинила цьому перешкоди, не надавала доступу до житла у відведений для неї час вчинення виконавчих дій та перешкоджає проведенню виконавчих дій.

Відповідно до чинного законодавства України державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно та повно.

Отже, за змістом наведених норм слід дійти висновку, що станом на час порушення питання про необхідність входження у житлове приміщення боржника на підставі рішення суду, уповноважена особа органу примусового виконання зобов`язана дотриматись встановленого законодавством порядку проведення виконавчих дій від часу відкриття провадження, як це визначено нормами Закону України «Про виконавче провадження», що має місце в даному випадку.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, оскільки державним виконавцем надано достатньо доказів, які свідчать про необхідність надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника як можливого способу виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 258-260, 261, 439 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Надати дозвіл державному виконавцю та залученим до проведення виконавчих дій особам, а саме: працівникам поліції та експерту, на примусове входження на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 з метою примусового виконання виконавчого листа № 751/4242/17 від 03.06.2019, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова про усунення ОСОБА_1 перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язавши ОСОБА_2 привести у відповідність фактичну межу між земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 до межі, що показана в плані, виконаному на підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів № 471 від 24.09.1980, згідно збірного плану, зазначеного у Додатку №10 висновку експерта № 03-03/19 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 04 лютого 2019 року..

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення). Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Ю. К. Овсієнко