ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 листопада 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/7445/19

Головуючий у першій інстанції Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1391/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,

сторони: позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 03 вересня 2019 року (місце ухвалення м. Чернігів, дата складання повного тексту 04.09.2019) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В огрунтування позову посилалась на те, що сторони від шлюбу мають спільну дитину, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідач коштів на виховання дитини не надає, при цьому позивач посилається на ст.ст. 180, 181 СК України. В позові ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання цього позову до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.09.2019 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.07.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 768, 40 грн судового збору на користь держави.

Рішення суду обґрунтовано тим, що відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, врахувавши п. 1 ч. 1 ст. 182, ч. 2 ст. 182 СК України, судом позовні вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнення аліментів на утримання дитини, а саме з 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.07.2019 і до досягнення дитиною повноліття на 1/6 частку заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.07.2019 і до досягнення дитиною повноліття, що цілком відповідає загальним засадам цивільного законодавства, щодо його справедливості та розумності.

За доводами апеляційної скарги, оскаржуване рішення суду є необ`єктивним, необґрунтованим, винесеним із грубим порушенням матеріального та процесуального права.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що судом під час розгляду справи не було враховано того, що відповідач перебуває в новому зареєстрованому шлюбі, від якого має малолітню дитину, дружина перебуває у декретній відпустці, також у дружини є дитина від попереднього шлюбу, крім того на утриманні ОСОБА_2 перебуває непрацездатна матір.

У скарзі заявник зазначає, що на розгляді в Деснянському районному суді м. Чернігова перебуває дві справи: за позовом ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків, і за позовом ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 адвокат Вольфовський С.О. просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.09.2019 залишити без змін. Посилається на те, що рішення місцевого суду повністю відповідає правовим нормам і є справедливим, рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Крім того, заявник у відзиві просить вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування посилається на понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в Чернігівському апеляційному суді у розмірі 3000 грн.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.07.2003 по 08.08.2014, який розірвано згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають дитину, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 61).

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що згідно норм Сімейного кодексу України позов є обґрунтованим, та з врахуванням матеріального становища сторін позов підлягає задоволенню частково.

Висновок суду, що відповідач як батько зобов`язаний приймати участь в утриманні неповнолітньої дитини шляхом сплати аліментів, ґрунтується на матеріалах справи, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Проте, колегія суддів апеляційної інстанції частково не погоджується з визначеним та стягнутим місцевим судом розміром аліментів враховуючи наступне.

Частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що держава визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України та статтею 51 Конституції України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У частинах першій-третій статті 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, визначив розмір аліментів на дитину в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Проте, колегія суддів вважає, що зазначений розмір є надмірним для відповідача, оскільки відповідач відповідно до договору сплатив одноразово аліменти на утримання спільної дитини ОСОБА_7 , має іншу сім`ю, в якій виховує дитину дружини від попереднього шлюбу, та утримує спільну дитину ОСОБА_8 , 2018 року народження, дружина перебуває у декретній відпустці, відповідач має на утриманні свою матір, яка є дитиною війни та пенсіонером за віком.

Матеріали справи містять копію свідоцтва про шлюб (а.с. 41), згідно якого ОСОБА_2 16.11.2018 уклав шлюб з ОСОБА_9 (прізвище після державної реєстрації шлюбу змінено на « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), під час шлюбу у останніх народилась дочка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 42).

Згідно копії свідоцтва про народження (а.с. 43) ОСОБА_11 має дочку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 перебуває у декретній відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до 3 років (а.с. 44).

Крім того, у матеріалах справи мається копія посвідчення матері відповідача ОСОБА_5 , яка є пенсіонером за віком з 22.08.2003 (а.с. 40).

Суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним вище фактам, оскільки, як вбачається з поданого відзиву на позовну заяву про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення повноліття, усі вище перелічені обставини повідомлені відповідачем (а.с. 25-28) і відповідно подані на підтвердження цих обставин докази (а.с. 29-57), проте залишені судом першої інстанції поза увагою.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіряючи доцільність встановлення розміру аліментів на рівні 1/4 частини всіх доходів відповідача, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував під час постановлення висновку всі докази, надані сторонами під час розгляду справи.

Таким чином, враховуючи обставини справи і те, що відповідачем позов частково визнається, апеляційний суд вважає за доцільне задовольнити апеляційну скаргу та зменшити розмір стягнутих аліментів з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 зазначеної статті якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що районним судом було стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави, задоволення апеляційної скарги та, відповідно, зміни рішення суду першої інстанції слід зменшити стягнутий судовий збір з ОСОБА_2 на користь держави з 768,40 грн. до 704,37 грн, та компенсувати за рахунок держави 1152,60 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога представника позивача ОСОБА_1 адвоката Вольфовського С.О. про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в Чернігівському апеляційному суді у розмірі 3000 грн, оскільки апеляційна скарга відповідача є задоволеною.

З врахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ч. 1 п. 4, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 03 вересня 2019 року - змінити, зменшити розмір стягнутих судом аліментів з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.07.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Зменшити стягнутий судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції з ОСОБА_2 з 768 грн 40 коп. до 704 грн. 37 коп. на користь держави.

Компенсувати ОСОБА_2 судовий збір сплачений за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 1152,60 грн за рахунок держави в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 07.11.2019.

Головуючий Судді: