ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

06 серпня 2019 року

м.Харків

справа № 642/9438/15-ц

провадження № 22-ц/818/3575/19

Харківський апеляційний суді у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

апелянт - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2015 року, постановлене під головуванням судді Грінчук О.П., в залі суду міста Харкова,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 27 листопада 2015 року позов задоволено. Звернуто стягнення на належний на праві власності ОСОБА_4 предмет іпотеки - житловий будинок літ. «Б-1» загальною площею 102,6 кв.м., з відкритою верандою літ. «б» площею 33,2 кв.м., а також надвірні будівлі: погріб літ. «Б» площею 21,5 кв.м., гараж літ. «З» площею 52,2 кв.м. з оглядовою ямою літ. «з» площею 5,5 кв.м., огорожа №1-3, колодязь №4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом визнання права власності на вказане нерухоме майно за ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості у сумі 2 365 831 грн.

На вказане рішення суду першої інстанції особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що оскаржуваним рішенням порушуються його права та законні інтереси, проте судом його не було залучено до участі у справі. ОСОБА_3 зазначає, що житловий будинок літ. «Б-1» з надвірними будівлями що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , був побудований саме ним, з дозволу колишнього власника ОСОБА_5 , будівельні роботи були розпочаті ще у 2005 році. Тому звернення стягнення на вказане майно порушує його права. Крім того, відповідачка ОСОБА_2 спадщину після смерті ОСОБА_4 не прийняла, право власності на спірне майно до неї не переходило. Також апелянт вважає, що позивач звернув стягнення на предмет іпотеки з грубим порушенням вимог Закону України «Про іпотеку», ОСОБА_1 не дотримано чіткого порядку такого стягнення.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Глущенко С.О. надав відзив на апеляційну скаргу, просив закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2015 року з підстав того, що оскаржуване рішення не стосується прав та обов`язків апелянта. На підтвердження своїх доводів надав копії рішень судів, якими відмовлено ОСОБА_3 у визнанні права власності на спірний будинок.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2015 року по справі за вищевказаним позовом підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 12, 13 ЦПК України кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Судом встановлено, що предметом спірних правовідносин житловий будинок літ. «Б-1» загальною площею 102,6 кв.м., з відкритою верандою літ. «б» площею 33,2 кв.м., а також надвірні будівлі: погріб літ. «Б» площею 21,5 кв.м., гараж літ. «З» площею 52,2 кв.м. з оглядовою ямою літ. «з» площею 5,5 кв.м., огорожа №1-3, колодязь №4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що оскаржуване рішення зачіпає його права та інтереси, оскільки з 2005 року ним були розпочаті роботи з будівництва спірного житлового будинку, наразі ним подано позов про визнання за ним права власності на вказане нерухове майно.

Матеріали справи свідчать про те, що на підставі заочного рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 08 липня 2011 року ОСОБА_4 є власником житлового будинку «Б-1» з надвірними будівлями що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (пункт 1.5. іпотечного договору від 04.02.2015 року (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла (а.с.23).

Спадкоємицею після смерті ОСОБА_4 є її донька ОСОБА_2 , яка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та 09 квітня 2015 року заведено спадкову справу №190/2015.

З відповіді Десятої Харківської державної нотаріальної контори вбачається, що станом на 27 жовтня 2015 року заяв про відмову або прийняття спадщини від інших осіб не надходило. Свідоцтв про право на спадщину не видавалося (а.с.22).

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доказів того, що житловий будинок літ. «Б-1» з надвірними будівлями що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , був побудований ОСОБА_3 та належить йому на праві власності, - апелянтом суду не надано. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07 жовтня 2015 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позову про визнання права власності на вищевказаний будинок. Жодного доказу на підтвердження своїх доводів про порушення оскаржуваним рішенням прав ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції апелянтом не надано.

При цьому, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, ОСОБА_3 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, причини неявки не повідомив.

Згідно ст. п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Колегія суддів не вбачає порушення прав ОСОБА_3 судовим рішенням у зазначеній справі.

За таких обставин апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності - підлягає закриттю.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 07.08.2019 року.