ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/4181/19 Головуючий 1 інстанції Теслікова І.І.
Провадження № 22-з/818/422/19 Суддя-доповідач Яцина В.Б.
Категорія: у порядку ЦПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Сащенка І.С., Хорошевського О.М.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Бровченка Ігоря Олександровича у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2019 року, постановлену у складі судді Теслікової І.І., по справі за позовом ОСОБА_1 до судді Жовтневого районного суду м. Харкова Курила Володимира Олександровича, прокурора Холодногірського відділення Харківської місцевої прокуратури №1 Штундер Юлії Олександрівни про вчинення позитивних дій про протидії дискримінації права та компенсацію нанесеної шкоди,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до судді Жовтневого районного суду м. Харкова Курила В.О., прокурора Холодногірського відділення Харківської місцевої прокуратури №1 Штундер Ю.О. про вчинення позитивних дій про протидії дискримінації права та компенсацію нанесеної шкоди передано за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 09 вересня 2019 року витребувано з Червонозаводського районного суду м. Харкова справу № 639/4181/19 за позовом ОСОБА_1 до судді Жовтневого районного суду м. Харкова Курила В.О., прокурора Холодногірського відділення Харківської місцевої прокуратури №1 Штундер Ю.О. про вчинення позитивних дій про протидії дискримінації права та компенсацію нанесеної шкоди.

До Харківського апеляційного суду 19 вересня 2019 року надійшла справа за позовом ОСОБА_1 до судді Жовтневого районного суду м. Харкова Курила В.О., прокурора Холодногірського відділення Харківської місцевої прокуратури №1 Штундер Ю.О. про вчинення позитивних дій про протидії дискримінації права та компенсацію нанесеної шкоди.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до судді Жовтневого районного суду м. Харкова Курила В.О., прокурора Холодногірського відділення Харківської місцевої прокуратури № 1 Штундер Ю.О. про вчинення позитивних дій про протидії дискримінації права та компенсацію нанесеної шкоди залишено без руху.

Надано апелянту строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліку апеляційної скарги - подання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, роз`яснивши, що в разі невиконання у встановлений строк вищевказаних вимог у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

На адресу Харківського апеляційного суду 19 вересня 2019 року від ОСОБА_1 надійшла заява з пропозицією судді Бровченко І.О. заявити самовідвід з огляду на створення реального конфлікту інтересів через маніпуляцію зі строками на подання апеляційної скарги.

На обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що ухвалою від 24 вересня 2019 року Харківського апеляційного суду у складі судді Бровченка І.О. було безпідставно залишено її апеляційну скаргу без руху у зв`язку зі спливом 15-денного строку на її подання. Суд в особі судді Бровченка І.О. не з`ясував дату поштового відправлення скарги, внаслідок чого з формальних причин, незаконно запропонував ОСОБА_1 подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, порушуючи конвенційні права апелянта на справедливий та неупереджений суд.

У зв`язку з маніпуляцією зі строками на оскарження рішення суду в апеляційній інстанції ОСОБА_1 вважає, що у судді Бровченко І.О. виник реальний конфлікт інтересів в цій справі, для врегулювання якого суддя повинний заявити про самовідвід.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року у складі колегії суддів: головуючого судді Бровченко І.О., суддів: Бурлака І.В., Колтунової А.І, вказана заява ОСОБА_1 була розцінена як заява про відвід головуючому судді Бровченко І.О. та була визнана необґрунтованою. Справу у порядку ст.ст. 33, 40 ЦПК України було передано на автоматизований розподіл для визначення колегії суддів для подальшого розгляду заяви про відвід судді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 листопада 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Яцина В.Б., судді колегії- Сащенко І.С., Хорошевський О.М.

Перевіривши доводи заяви про відвід щодо необ`єктивності судді та наявності конфлікту інтересів судді Бровченка І.О. при розгляді вказаної справи, колегія суддів вважає, що такі доводи є необґрунтованими та безпідставними.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Наявність безсторонності судді для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (див. серед інших прецедентів Європейського суду з прав людини, рішення у справі Де Куббера проти Бельгії (De Cubber v. Belgium) від 26 жовтня 1984 року.

Щодо суб`єктивного критерію, заявник ніяких доводів не заявляв.

Отже, у даному випадку у контексті доводів заяви про відвід слід перевірити відповідність поведінки судді об`єктивному критерію.

Згідно з об`єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, легко з`ясовані, очевидні для стороннього споживача факти стосовно поведінки судді, які можуть ставити під сумнів його безсторонність.

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже, йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. згадане рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Статтями 36, 37 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Підстави для відводу судді передбачені у ст. 36 ЦПК України. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді справи).

3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як вбачається із поданої заяви ОСОБА_1 , підставами для заявленого відводу судді Бровченку І.О. є порушення, на її думку, судом норм цивільного процесуального права та незгода з прийнятим 24 вересня 2019 року судовим рішенням про залишення її апеляційної скарги без руху у справі № 639/4181/19, що призвело до конфлікту інтересів.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

У поданій заяві ОСОБА_1 ставить питання щодо незгоди з ухвалою суду про залишення апеляційної скарги без руху та переоцінки доводів судді щодо підстав залишення апеляційної скарги без руху. Повідомлення про конфлікт інтересів не містить жодних посилань щодо наявності у судді факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений. Крім того, у даному випадку немає відомостей про наявність у судді Бровченка І.О. приватного інтересу у розгляді цієї справи.

Оскільки у даному випадку не вбачається ознак конфлікту інтересів, то відсутні й підстави для звернення за роз`ясненнями до територіального органу Національного агентства, відповідно до вимог ч. 5 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Усі доводи заяви ОСОБА_1 за своїм змістом є звинуваченням судді у залишенні її апеляційної скарги без руху, які ґрунтуються на її особистому тлумаченні норми ч. 3 ст. 357 ЦПК України, де йдеться про подання скарги після закінчення процесуальних строків, застосованої судом апеляційної інстанції в ухвалі про залишення її апеляційної скарги без руху - для подання апелянтом заяви про поновлення процесуального строку.

В ухвалі від 24 вересня 2019 року Харківським апеляційним судом в складі судді Бровченка І.О. відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України зазначено, що оскільки оскаржене судове рішення було отримано апелянтом 21 серпня 2019 року, ОСОБА_1 має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, що відповідно до частин 3, 4 статті 357 ЦПК України зобов`язує апелянта подати заяву про поновлення цього строку, під ризиком негативних наслідків в іншому випадку отримати відмову суду у відкритті апеляційного провадження відповідно до ст. 358 ЦПК України.

Такі дії суду апеляційної інстанції обґрунтовані законом, та є практичним застосуванням принципу правової визначеності, як елементу принципу верховенства права, який передбачає, що кожна сторона має розраховувати, що суд буде дотримуватися законного порядку вирішення питання відкриття апеляційного провадження у справі, та - принципу пропорційності у цивільному судочинстві, ст.ст. 10, 11 ЦПК України.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року про виправлення недоліків скарги перед ОСОБА_1 поставлено питання лише про подачу обґрунтованої заяви про поновлення процесуального строку, що при наявності у неї для цього усіх необхідних даних - не становить для неї надмірного процесуального тягаря, тому її доводи щодо надмірного формалізму в діях судді - є безпідставними.

Відповідно до ч.ч. 2, 4, п. 1 ч. 5 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, а суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, керує ходом судового процесу.

За відсутності ознак необ`єктивності або упередженості в діях судді Бровченка І.О. доводи заяви ОСОБА_1 про наявність конфлікту інтересів, які нічим об`єктивно не підтверджені, слід визнати необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до визначеного у ст. 13 ЦПК України принципу обов`язковості судових рішень, вищевказана ухвала Харківського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року про усунення недоліків, що набрала законної сили, - обов`язкова для виконання ОСОБА_1 , тому її незгода з таким судовим рішенням відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу чи самовідводу судді.

Що стосується доводів про необхідність подання суддею Бровченком І.О. заяви про самовідвід, то для цього підстав, передбачених у ст.ст. 36, 37 ЦПК України, також не встановлено.

Кодекс суддівської етики наголошує, що неупереджений розгляд справи є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.

За змістом пункту 2.5. Бангалорських принципів поведінки судді зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Мінімально необхідних для цього обґрунтованих припущень для таких сумнівів колегією суддів у даному випадку не встановлено.

Враховуючи викладене, законних підстав для відводу чи самовідводу судді Бровченка І.О. при розгляді вказаної справи - не вбачається.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Бровченка Ігоря Олександровича - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.С. Сащенко.

О.М. Хорошевський.