ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5127/19
Провадження № 2/210/2210/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"07" листопада 2019 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Хлистуненко О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві. В обґрунтування позовних вимог вказує те, що 14.05.2004 року о 21 год. 20 хв. на території гірничої дільниці по видобутку руди № 1 Рудоуправління ВАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», правонаступником якого є ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», під час виконання трудових обов`язків при падінні з висоти, її син ОСОБА_2 отримав численні травми від яких, перебуваючи на лікуванні у 2 міській лікарні, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до розділу 10 акту форми Н-1 «Про нещасний випадок на виробництві» №8 від 31.05.2005 року та розділу 6 акту форми Н-5 «Проведення спеціального розслідування нещасного випадку» від 31.05.2005 року визнано посадових осіб відповідача, дії та бездіяльність, яких призвела до смертельного нещасного випадку її сина. Внаслідок смерті сина їй завдано моральної шкоди, вона втратила рідну їй людину, зазнала великі душевні страждання, залишилась без підтримки сина на все життя. Тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві в розмірі 275000,00 грн. без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Ухвалою від 10.09.2019 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Представник відповідача ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» Корнєв М.Ю. подав до суду відзив, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Обґрунтовує це тим, що основною причиною нещасного випадку з ОСОБА_2 є незастосування засобів індивідуального захисту при заміні троса відкривання днища ковша екскаватора та порушення ним п. 23 Інструкції з охорони праці для машиністів і помічників машиністів екскаваторів, таким чином вважає, що покладати провину лише на відповідача в даному випадку є безпідставним. Померлий ОСОБА_2 був застрахованою особою, сім`я померлого отримала відповідні виплати, передбачені приписами Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». А тому, позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, а також розмір відшкодування моральної шкоди, який позивач просить стягнути з відповідача є необґрунтованими та визначеним без урахування засад розумності, виваженості й справедливості.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 тривалий час працював на підприємстві відповідача.

Даний факт визнано сторонами, а тому в силу ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Відповідно до Акту розслідування нещасного випадку від 14.05.2004 року та Акту №8 про нещасний випадок на виробництві від 31.05.2004 року з ОСОБА_2 під час виконання трудових обов`язків стався нещасний випадок (а.с. 4-5, 6-8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, свідоцтво про смерть видане відділом РАЦС Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, актовий запис №932 (а.с. 3).

У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці» державна політика в області охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини - є головним обов`язком держави.

Згідно з ч. 1,3 ст. 13 ЗУ «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частиною 2 ст. 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

З свідоцтва про народження ОСОБА_2 . встановлено, що ОСОБА_1 є його матір`ю, свідоцтво видано Дзержинським районним бюро РАГС м. Кривий Ріг, актовий запис №2668 (а.с. 9).

Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або у інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 р № 4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Згідно роз`яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв`язку із смертю сина встановлений судом та підтверджується матеріалами справи. Позивач переносить моральні страждання, ця подія змінила все подальше її життя. Залишилась без сина, що призвело до погіршення її морального стану. Таким чином, факт моральних страждань у зв`язку зі смертю сина, навряд чи потрібно доводити за допомогою якихось спеціальних засобів доказування. Доведення наявності цих страждань, саме по собі, полягає у засадничих поняттях людяності та розумінні основ людського життя, яке державою визнається найвищою соціальною цінністю.

Суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Свої моральні страждання, пов`язані зі смертю сина позивач оцінює в розмірі 275000,00 гривень.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, судом ураховано тяжкість завданої позивачеві моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, настання у зв`язку з цим негативних змін у житті, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя в похилому віку. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Тому, суд вважає, що сума компенсації від ПАТ «ПГЗК» спричиненої позивачеві моральної шкоди повинна складати 170000,00 гривень.

Щодо вимоги про стягнення 275000,00 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, стягує з ПАТ «ПГЗК» на користь держави судовий збір у розмірі 1700,00 гривень.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 153 КЗпП України, ст. ст. 16, 23, 1167, 1168 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 23, 76, 141, 258, 259, 263 - 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», юридична адреса: 50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , суму моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві у розмірі 170000,00 /сто сімдесят тисяч/ гривень без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», юридична адреса: 50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, , на користь держави судовий збір в розмірі 1700,00 /одна тисяча сімсот/ гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення складено 07 листопада 2019 року.

Суддя: О. В. Хлистуненко