Справа № 307/325/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 травня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів СОБОСЛОЯ Г.Г., ГОТРИ Т.Ю.

при секретарі ЮРОЧКО А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 307/325/19 за поданням приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Крегула Івана Івановича, заінтересовані особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про вирішення питання про звернення стягнення на земельну ділянку, за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Крегула Івана Івановича на ухвалу Тячівського районного суду від 4 лютого 2019 року, повний текст якої складено 4 лютого 2019 року, головуючий суддя Чопик В.В., -

встановив:

Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Крегул І.І. 31.01.2019 звернувся із зазначеним поданням до суду мотивуючи наступним. У нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 57619398 із примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 11.01.2018 № 586 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 149000,00 грн. Загальна сума стягнення за виконавчим документом становить 164069,00 грн, оскільки окрім суми боргу включає винагороду приватного виконавця (14900,00 грн) і витрати виконавчого провадження (169,00 грн). Виконавець вжив необхідних заходів, спрямованих на примусове виконання рішення, 06.11.2018 наклав арешт на майно боржника, а також з`ясував, що за боржником зареєстровано 1/2 частина житлового будинку загальною площею 161,5 кв. м по АДРЕСА_1 . За наявними офіційними даними щодо земельної ділянки, на якій знаходиться будинок, площею 0,1259 га, відомості про зареєстровані речові права відсутні. Водночас ділянка має кадастровий номер НОМЕР_1 і зареєстрована у Відділі Держгеокадастру в Тячівському районі. 07.11.2018 сторони виконавчого провадження подали спільну заяву про досягнення згоди щодо визначення вартості майна боржника у розмірі 100000,00 грн.

У боржника відсутнє рухоме майно та грошові кошти, на які може бути звернено стягнення, відсутні банківські рахунки.

Відповідно до ст. 50 ч. 2 Закону України «Про виконавче провадження» разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу до нього земельну ділянку, а в разі, якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду по вирішення питання про звернення стягнення на таке майно (ст. 50 ч. 4 Закону, ст. 440 ч. 10 ЦПК України). При цьому, в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належить до будинку, а в останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Судове рішення є обов`язковим до виконання (ст.ст. 129, 129-1 Конституції України), проте, боржник добровільно не виконує рішення, грошових коштів, на які можна звернути стягнення, не має, тому слід звернути стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Посилаючись на ці обставини, приватний виконавець Крегул І.І. просив вирішити питання про звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,1259 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що зареєстрована Відділом у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Тячівського районного суду від 04.02.2019 у поданні відмовлено.

Приватний виконавець Крегул І.І. оскаржив ухвалу суду як незаконну та необґрунтовану. Зазначає, що оскільки відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» (ст. 50 ч. 2) разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, яка належить боржнику, а право власності на земельну ділянку не зареєстровано, виконавець не може розпочати процедуру реалізації 1/2 частини будинку і вимушений звернутися до суду по вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано за боржником. Реалізація будинку без належної до нього земельної ділянки не може задовольнити стягувача, а перехід права користування земельною ділянкою до набувача при такій реалізації будинку не є реалізацією ділянки відповідно до закону. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

До початку розгляду справи до апеляційного суду надійшла заява приватного виконавця Крегула І.І. від 08.05.2019, якою він у зв`язку із задоволенням його апеляційної скарги у справі № 307/3934/18, скасуванням ухвали Тячівського районного суду від 24.12.2018 і наданням дозволу звернути стягнення на вищевказану земельну ділянку просить ухвалу Тячівського районного суду від 04.02.2019 у даній справі скасувати, а його подання залишити без розгляду.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши справу за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України у відсутність учасників процесу, обговоривши доводи апеляції та заяви приватного виконавця Крегула І.І., перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 15.04.2019 у справі № 307/3934/18 встановлено, що 24.12.2018 приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Крегул І.І. звернувся до Тячівського районного суду з поданням, зазначивши заінтересованими особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про вирішення питання про звернення стягнення на земельну ділянку, яким у рамках виконавчого провадження № 57619398 просив вирішити питання про звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,1259 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що зареєстрована Відділом у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Тячівського районного суду від 24.12.2018 у задоволенні цього подання було відмовлено, однак, вищевказаною постановою Закарпатського апеляційного суду цю ухвалу Тячівського районного суду скасовано, подання виконавця задоволено, дозволено приватному виконавцю Крегулу І.І. звернення стягнення на земельну ділянку, право власності ОСОБА_1 на яку не зареєстровано в установленому законом порядку, площею 0,1259 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), зареєстровану в Державному земельному кадастрі Відділом у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області 02.06.2017, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, питання, яке поставив виконавець у поданні, що з ним звернувся 31.01.2019 (справа № 307/325/19), вирішене постановою Закарпатського апеляційного суду від 15.04.2019 у справі № 307/3934/18. В обох справах має місце подання одного й того ж приватного виконавця, в тому самому виконавчому провадженні, щодо одного й того ж предмету, щодо тих самих учасників виконавчого провадження і з тих самих підстав.

Відповідно до ст. 255 ч. 1 п. 3 ЦПК України з урахуванням положень ст. 10 ч. 9, ст. 440 ч. 10 ЦПК України, ст. 50 ч. 4 Закону України «Про виконавче провадження», процесуальних підстав для повторного (неодноразового) вирішення одного й того ж питання, в одному й тому ж виконавчому провадженні, з тих самих підстав за наявності чинного судового рішення, яким це питання вирішено по суті, немає, суду належить своєю ухвалою закрити провадження у справі за відповідним поданням, якщо набрало законної сили судове рішення, постановлене за наслідками розгляду тотожного подання.

Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 ЦПК України (ст. 377 ч. 1 ЦПК України).

Поряд із цим, слід враховувати, що залишення заяви (скарги, подання) без розгляду може мати місце з різних підстав, окремі з яких не можуть застосовуватися на стадії апеляційного розгляду справи. Так, відповідно до ст. 257 ч. 1 п. 5 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про це. Тобто, відповідне процесуальне рішення управі прийняти саме суд першої інстанції і лише до початку розгляду справи по суті. Наведена підстава для залишення заяви без розгляду повинна існувати на відповідний час руху справи в суді першої інстанції, такою підставою не може бути заява про залишення позову без розгляду, подана в апеляційному суді (підстава, яка виникла після вирішення справи судом першої інстанції). На стадії апеляційного розгляду справи заява позивача (скаржника, ініціатора подання) про залишення заяви (скарги, подання) без розгляду суперечить меті і змісту процесу, на цій стадії особа не позбавлена права, наприклад, відмовитись від позову (скарги, подання) (ст. 10 ч. 9, ст. 373 ЦПК України).

Отже, процесуальних підстав для залишення подання приватного виконавця Крегула І.І. без розгляду немає.

Виходячи з наведеного, з урахуванням положень ст. 10 ч. 9 і на підставі ст. 255 ч. 1 п. 3, ст. 377 ч. 1 цього Кодексу апеляцію приватного виконавця слід задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції скасувати, провадження в справі закрити у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням, яким вирішено питання за поданням того самого виконавця, у тому самому виконавчому провадженні, про той самий предмет, із тих самих підстав і щодо тих самих учасників виконавчого провадження.

Керуючись ст. 10 ч. 9, ст. 255 ч. 1 п. 3, ст. 368 ч. 1, ст. 374 ч. 1 п. 4, ст. 377 ч. 1, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Крегула Івана Івановича задовольнити частково, ухвалу Тячівського районного суду від 4 лютого 2019 року скасувати, провадження в справі - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, який є днем складення повного судового рішення, але протягом тридцяти днів може бути оскаржена до Верховного Суду.

Судді