ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2019 року м. Чернівці
Справа № 727/8338/17
Провадження №22-з/822/63/19
Чернівецький апеляційний суд у складі суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого - Литвинюк І. М.
суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.,
секретар - Скрипка С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням,
У серпні 2017 року ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_5 , звернулася до суду з зазначеним позовом.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 12 червня 2018 року позов задоволено.

Усунуто ОСОБА_4 та малолітній ОСОБА_5 перешкоди в користуванні житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1 , шляхом їх вселення у вказану квартиру та надання ключів від вхідних дверей до всіх приміщень квартири.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 оскаржили його в апеляційному порядку.

Постановою апеляційного суду Чернівецької області від 13 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 задоволено, рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 12 червня 2018 року скасовано. В позові ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_5 , до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про вселення та усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням відмовлено.

25 жовтня 2019 року на адресу Чернівецького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про ухвалення додаткового судового рішення, в обґрунтування якої зазначено, що судом апеляційної інстанції не вирішено питання про судові витрати, а тому просять її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що згідно частини 4 статті 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суд апеляційної інстанції зазначає, зокрема, про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі відмови в позові - на позивача.

У відповідності до вимог частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи видно, що судом апеляційної інстанції при постановленні судового рішення не вирішено питання розподілу судового збору, сплаченого апелянтами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Визначаючи розмір судових витрат, які слід покласти за рахунок позивача, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції від 08.07.2017 року на час подання позовної заяви) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складала 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожитого мінімуму для працездатних осіб складав: з 1 січня 2017 року - 1600 грн.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Доказом сплати судового збору ОСОБА_1 та ОСОБА_2 при поданні апеляційної скарги по 960 грн кожним є квитанції № 8 та № 7 від 19 липня 2018 року відповідно (Т.2 а.с.48; Т2 а.с.65 ).

Однак ОСОБА_3 при подачі апеляційної скарги судовий збір не сплачувала, оскільки звільнена від такої сплати як інвалід другої групи. Отже, підстави для стягнення на її користь судових витрат, відсутні.

На підставі викладеного, враховуючи, що за результатами апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції скасовано, разом з тим питання щодо розподілу судових витрат судом апеляційної інстанції не вирішено, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги по 960 грн з кожного, що згідно з пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Керуючись статтею 270 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 960 (дев`ятсот шістдесят) гривень на кожного.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді Н.К. Височанська

І.Б. Перепелюк