Житомирський апеляційний суд
Справа №278/571/17 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О.М.
Категорія 26 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Григорусь Н.Й. Борисюка Р.М.

при секретарі Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №278/571/17

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2017 року, ухвалене під головуванням судді Дубовік О.М. у м. Житомир,

встановив:

В березні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №GSG0GK00000111 від 06 грудня 2007 року в розмірі 343053,15грн. (12402,50 доларів США), оскільки боржник у добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № CSG0GK00000111 від 06 грудня 2007 року у сумі 12402,50 доларів США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 16 січня 2017 року складає 343053,15 грн. яка складається із заборгованості за кредитом (тіло кредиту)та 1280грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що згідно інформації з Державного реєстру речових права на нерухоме майно 19.10.2016 було здійснено перехід права власності до ПАТ КБ «Приватбанк» на предмет іпотеки - кв. АДРЕСА_1 . Таким чином, позивач самостійно обрав спосіб захисту свого права шляхом набуття предмету іпотеки у свою власність, задовольнивши свої вимоги до відповідача.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що сторони 16 грудня 2007 року уклали кредитний договір №CSG0GK00000111, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 18260 доларів США на наступні цілі: 15000 доларів США - на купівлю житлової квартири, 3260 доларів США - на сплату страхових платежів, у випадках, передбачених умовами договору, зі сплатою відсотків - 0,92 % на місяць та сплатою винагороди за надання фінансового інструменту, з кінцевим терміном повернення 06.12.2027 р. (а.с.10-12).

Порядок сплати (повернення) кредиту, процентів та інших платежів позичальником встановлений п.7.1. та п. 7.2., пені п. 7.4.; порядок розрахунків встановлений розділом 3 договору.

Згідно до п.1.3., 7.3. кредитного договору забезпечення виконання позичальником зобов`язань за вказаним договором виступає іпотека житлової квартири загальною площею 51,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 що також знайшло своє відображення у договорі іпотеки квартири №CSG0GK00000111 від 06 грудня 2007 року (а.с.70-71).

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 16.01.2017 року відповідачка мала заборгованість перед позивачем за кредитним договором в сумі 12402,50 доларів, яка складається з заборгованості за кредитом, що за курсом згідно із розпорядженням НБУ від 16.01.2017 року складає 343053,15 грн.

19 червня 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» направило ОСОБА_4 вимогу про повернення кредиту у повному обсязі (а.с.143). Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 09.10.2013 року задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки на погашення боргу за кредитним договором №CSG0GK00000111 від 16 грудня 2007 року в розмірі 16452,85 доларів США, з яких 13009,76 доларів США - заборгованість по тілу кредиту.

19.10.2016 року за ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі договору про іпотеку зареєстровано право власності на що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Про вищевикладені обставини позивач у позовній заяві не зазначив, під час розгляду справи суд першої інстанції про них не повідомив.

Як передбачено ч.4 ст.36 України «Про іпотеку», після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Недійсність розповсюджується на вимоги в тій частині, які погашені за рахунок предмета іпотеки.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що за рахунок набуття права власності на предмет іпотеки залишилась непогашеною частина вимог, пред`явлених відповідачці станом на 19 червня 2013 року, позивач не надав.

За таких обставин рішення належить скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 259, 268,367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2017 рокуі ухвалити нове судове рішення про відмову у позові.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 7718грн.70коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: