Єдиний унікальний номер 233/4372/19 Номер провадження 22-ц/804/2716/19
Номер провадження 22-ц/804/2716/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року Донецький апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Кішкіної І.В.

за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши в приміщенні суду в м. Бахмуті апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Сакун В. А. на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 вересня 2019 року (ухваленого під головуванням судді Наумик О.О.) у цивільній справі №233/4372/19 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Щербак Ю.В., стягувач ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, обґрунтовуючи її тим, що

постановою державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 18.04.2019 року було відкрито виконавче провадження за рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 06 березня 2019 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця, в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.09.2005 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом йому направлено не було. Вважає, що державний виконавець в порушення норм законодавства, не виконав свого обов`язку щодо направлення боржнику рекомендованим листом під розписку копії постанови про відкриття виконавчого провадження, що перешкоджає подальшому процесуальному захисту.

Просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,яка виразилася в не надісланні йому копії постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду від 19 вересня 2019 року в задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про задоволення скарги.

Вважає висновки суду першої інстанції незаконними, предметом спору не є спір про обов`язок або оспорювання обов`язку утримувати дитину, проте, зазначені висновки було покладено в основу судового рішення.

Відомості про відкриття виконавчого провадження стали відомі боржнику лише у липні 2019 року, коли на підприємство боржника надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату. Суд ці обставини не досліджував.

Також зазначає, що попередження, на яке посилався суд першої інстанції не є процесуальним документом та не свідчить про обізнаність боржника про виконавче провадження. Вважає, що при винесенні ухвали судом не було враховано принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою,якою є захист порушених прав заявника.

В відзиві на апеляційну скаргу державний виконавець Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Щербак Ю.В. просить судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення як необґрунтовану.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення повісток(а.с.211-213). Від державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Щербак Ю.В. надійшла заява про слухання справи у її відсутність.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату,час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не зявилися до суду, оскільки вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи і від них не надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням поважності причин.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

При розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до статті 452 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, за змістом вказаних норм закону, обов`язковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно зі статтею 18 вищевказаного Закону, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» (ZHOVNER v. UKRAINE, № 56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 17 жовтня 2005 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця в розмірі 1/4 частини від заробітку/доходу його батька, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 вересня 2005 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 20.03.2018 року скасовано рішення Костянтинівського міськрайонного суду від 04 серпня 2017 року, відновлено втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-3058/2005, яка розглядалась Центрально-Міським районним судом м. Макіївки Донецької області, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини в частині повного тексту судового рішення від 17 жовтня 2005 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця в розмірі 1/4 частини від заробітку/доходу його батька, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 вересня 2005 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.82-85).

14 листопада 2017 року державним виконавцем Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було відкрито виконавче провадження та за ним здійснювалося стягнення аліментів на утримання сина із заробітної плати ОСОБА_1 .12.02.2019 року виконавчий лист повернуто за заявою стягувача ОСОБА_2 (а.с.32,33).

Постановою державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Щербак Ю.В. від 18.04.2019 року за заявою стягувача ОСОБА_2 повторно відкрито виконавче провадження з виконання відновленого рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 17.10.2005 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця, в розмірі 1/4 частки від заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.09.2005 року і до досягнення дитиною повноліття.

За розрахунком на підставі виконавчого листа встановлено заборгованість по сплаті аліментів в сумі 178590,66 грн. (а.с.81).

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.04.2019 року направлена на адреси ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для виконання та до відома за адресою, вказаною у виконавчому листі, що підтверджується супровідним листом №143-5/29452 від 18.04.2019 року (а.с.35) .

За таких обставин, суд першої інстанції встановивши, що державним виконавцем у визначеному Законом України «Про виконавче провадження» порядку направлялася сторонам виконавчого провадження оскаржувана постанова, а заявником не доведено порушення його прав під час проведення виконавчих дій та винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови, дійшов обґрунтованого висновку про правомірність дій державного виконавця та відсутність підстав для задоволення вимог скарги.

Матеріали справи містять належні докази на підтвердження того, що боржник обізнаний про відкрите виконавче провадження.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 , оскільки зі встановлених судом обставин у даній справі вбачається, що заявник був обізнаний про наявність виконавчого провадження, яке було відкрито на підставі виконавчого листа, виданого з метою стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Оскільки під час дослідження доказів та встановлення фактів у справі суд першої інстанції не порушив норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального закону, ухвала суду є законною і обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Посилання в мотивувальній частині рішення суду першої інстанції на те, що заявником скарга подана з порушенням процесуального строку є зайвим і не впливає на правильність висновків суду.

Встановивши, що судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права до спірних правовідносин із дотриманням норм процесуального права, інших доводів незаконності та необґрунтованості оскаржуваних судових рішень у апеляційній скарзі не наведено, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 368,374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сакун Віталія Анатолійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду від 19 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 листопада 2019 року.

Судді: