Справа № 278/2096/19
07 листопада 2019 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Зубчук І. В., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що у належному йому житловому будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у 2008 році був зареєстрований відповідач, який у ньому не проживає та ніколи не проживав.
У зв`язку з наведеним позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.
У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, повідомив про те, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи відповідач у судове засідання також не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався.
З огляду на те, що в справі є достатньо матеріалів стосовно прав та взаємовідносин сторін, зі згоди позивача суд, на підставі наявних доказів, ухвалює заочне рішення.
Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
У належному позивачу житловому будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований відповідач (а.с. 11-13, 17).
Згідно з довідкою Виконавчого комітету Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області від 31 травня 2019 року № 1368 у житловому будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 не проживає та ніколи не проживав (а.с. 18).
Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.
Сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном (ч. 1 ст. 403 ЦК).
Частиною 2 ст. 406 ЦК передбачена можливість припинення сервітуту за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про доведеність факту непроживання відповідача у належному позивачу житловому будинку, у зв`язку з чим вважає за потрібне задовольнити позовну заяву.
Також суд, керуючись ст. 141 ЦПК, вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача 768,40 грн судового збору.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89, 141 ЦПК, ст. 406 ЦК, суд -
Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,40 грн судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення в разі його пропуску з поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя І. В. Зубчук