Ухвала

06 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 161/8519/18

провадження № 61-19323ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянувши касаційну скаргу державного підприємства «СЕТАМ» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 квітня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи - приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Гордійчук Мирослава Вікторівна, Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, ОСОБА_4 , про визнання недійсними електронних торгів та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2019 року Ганчук Г. В. , який діє від імені ДП «СЕТАМ», засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 квітня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року в зазначеній вище справі з пропуском строку на касаційне оскарження.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копію оскаржуваної постанови Волинського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року отримано лише 27 вересня 2019 року, на підтвердження надано докази.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувану постанову Волинського апеляційного суду прийнято 16 вересня 2019 року та оприлюднено 20 вересня 2019 року.

Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

Проте подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Зважаючи на те, що позовну заяву пред`явлено у червні 2018 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2018 року.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року становив 1 762 грн (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»).

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент звернення в суд з позовом) передбачено, що ставка судового збору за подання фізичною особою або фізичною особою - підприємцем позовної заяви майнового характеру, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент звернення в суд з позовом) передбачено, що ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Пунктом 10 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог.

Таким чином за подання до суду касаційної скарги в зазначеній справі судовий збір становить 8 641,20 грн ((2 911 грн + 704,80 грн + 704,80 грн) х 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA7026007 , код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення цих недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання державного підприємства «СЕТАМ» про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити державному підприємству «СЕТАМ» строк на касаційне оскарження рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 квітня 2019 року та постанови Волинського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року.

Касаційну скаргу державного підприємства «СЕТАМ» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 квітня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи - приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Гордійчук Мирослава Вікторівна, Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, ОСОБА_4 , про визнання недійсними електронних торгів та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Грушицький