Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 580/232/18
Номер провадження 2-п/950/5/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" листопада 2019 р. м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді - Чхайло О. В.

за участю: секретаря Сивоконь А.І.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Древаль С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей виконкому Лебединської міської ради про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон,

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 28.03.2018 було надано дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Болгарії малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди та супроводу батька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період з 01.08.2018 року по 15.08.2018 року для участі у Міжнародному хореографічному фестивалі-конкурсі, відпочинку та оздоровлення.

06.09.2019 ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою в якій просить суд переглянути вказане заочне рішення та скасувати його, мотивуючи свої вимоги тим, що він не згоден з ухваленим рішенням, оскільки при його ухваленні не були враховані суттєві обставини, які мають значення для справи. Крім того, на час розгляду справи він проживав у Російській Федерації і працівники дипломатичного представництва чи інших консульських установ України йому не вручали жодних документів, тому він не був повідомлений про дату та час судового засідання.

Позивачка в судовому засіданні заперечила проти перегляду заочного рішення та просила суд відмовити ОСОБА_3 у задоволенні клопотання.

Відповідач у судове засідання не з`явився, але надав заяви у яких просить суд справу розглянути без його участі та про те, що він є громадянином Російської Федерації і тому втратив громадянство України.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримала клопотання ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення.

Представник третьої особи у судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомила, що вона перебуває у неприязних стосунках з позивачкою. З вересня 2014 року позивачка була обізнана з тим, що ОСОБА_3 у м. Лебедині не проживає та знаходиться на території Російської Федерації. Про місце його проживання вона особисто повідомляла ОСОБА_1

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомила, що до неї зверталася ОСОБА_1 з проханням сходити до нотаріуса де треба було засвідчити згоду батька на виїзд сина за кордон, але до нотаріуса ОСОБА_3 . так і не прийшов. Також вона повідомила про те, що у розмові з ОСОБА_2 , у її присутності остання повідомила, що їй ОСОБА_3 заборонив надавати будь-яку інформацію про його місце знаходження, проживання і будь-які контакти для спілкування.

Заслухавши пояснення позивачки, свідків та дослідивши матеріали справи суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання відповідача про перегляд заочного рішення враховуючи таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 9 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про громадянство України» законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах: 1) єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України; 2) запобігання виникненню випадків безгромадянства; 3) неможливості позбавлення громадянина України громадянства України; 4) визнання права громадянина України на зміну громадянства; 5) неможливості автоматичного набуття громадянства України іноземцем чи особою без громадянства внаслідок укладення шлюбу з громадянином України або набуття громадянства України його дружиною (чоловіком) та автоматичного припинення громадянства України одним з подружжя внаслідок припинення шлюбу або припинення громадянства України другим з подружжя; 6) рівності перед законом громадян України незалежно від підстав, порядку і моменту набуття ними громадянства України; 7) збереження громадянства України незалежно від місця проживання громадянина України.

Підстави втрати громадянства України передбачені ч. 1 ст. 19 Закону України «Про громадянство України». Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 19 вказаного Закону датою припинення громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного указу Президента України.

Факт набуття громадянства України ОСОБА_3 не оспорюється, тому зазначений факт не підлягає доказуванню.

Оскільки ОСОБА_3 не надав суду доказів на підтвердження втрати ним громадянства України, суд вважає, що у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

З довідки про реєстрацію місця проживання особи від 04.09.2019 №3018/12-36 виданої реєстраційним відділом виконавчого комітету Лебединської міської ради (а.с. 50) вбачається, що ОСОБА_3 значився зареєстрованим з 12.11.2009 по 05.09.2014 за адресою: АДРЕСА_1 . Саме за цією адресою, як останньою відомою адресою місця проживання фізичної особи суд надсилав ОСОБА_3 копію позовної заяви разом з доданими до неї документами, а також повідомлення про дату, час та місце судового засідання у справі, але вказаний лист так і не був вручений адресату та повернувся до суду (а.с. 19).

В подальшому, відповідач повідомлявся про слухання справи, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Відповідач не довів поза розумним сумнівом, що позивачка знала адресу його місця проживання на території Російської Федерації. Крім того, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомила, що ОСОБА_3 заборонив надавати будь-яку інформацію про його місце знаходження, проживання і будь-які контакти для спілкування.

Покази допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_2 про те, що вона повідомляла позивачку про місце проживання ОСОБА_3 на території Російської Федерації суд сприймає критично, оскільки вона перебуває з позивачкою у неприязних стосунках.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що ОСОБА_3 належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Також суд враховує і те, що відповідачем не зазначено докази, які не були досліджені судом і мають істотне значення для правильного вирішення справи, що є обов`язковою умовою скасування заочного рішення згідно приписів ст. 288 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, підстав для скасування заочного рішення суд не має, а тому заява про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 259, 260, 287-288 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей виконкому Лебединської міської ради про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон, залишити без задоволення.

Роз`яснити сторонам, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О. В. Чхайло