Номер провадження: 22-ц/813/5573/19
Номер справи місцевого суду: 504/1802/18
Головуючий у першій інстанції Добров П. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Півнєву Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 грудня 2018 року про тимчасове обмеження у праві виїзду по справі за заявою старшого державного виконавця Лиманського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Залевської Катерини Костянтинівни про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року старший державний виконавець Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Залевська Катерина Костянтинівна звернулась до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України без вилучення паспортного документа. Подання мотивоване тим, що на виконанні Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження №51796782 з примусового виконання виконавчого листа № 504/2233/15-ц від 20.07.2016 року, виданого Комінтернівським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП «Укртехпром» грошової суми у розмірі 104000,00 грн. Також, на виконанні Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження №51796720 з примусового виконання виконавчого листа № 504/2233/15-ц від 20.07.2016 року, виданого Комінтернівським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП «Укртехпром» грошової суми у розмірі 28777,11 грн. Тому оскільки боржник ухиляється від виконання рішення суду, жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості не вчинив, з метою належного виконання рішення суду, головний державний виконавець просив тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа, до виконання ним зобов`язань за рішенням суду (а.с.1-3).

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області (суддя Добров П.В.) від 03 грудня 2018 року подання старшого державного виконавця Лиманського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України без вилучення паспортного документа було вирішено задовольнити (а.с.26).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 представник ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив суд скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця Лиманського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не вірно дійшов до висновку про ухилення боржника від виконання рішення суду, адже в матеріалах справи знаходяться платіжні документи, які підтверджують сплату ОСОБА_1 на користь ПП «Укртехпром» заборгованості (а.с.28-29).

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав. Державний виконавець в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи процесуальне рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовими рішеннями, а тому вирішив подання державного виконавця задовольнити.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції та частково задовольняючи апеляційну скаргу вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 20.07.2016 року був виданий виконавчий лист від 13.04.2016 року в справі № 504/2233/15-ц за позовом ПП «Укртехпром» до ОСОБА_1 (а.с. 4-5).

Постановою старшого державного виконавця Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській Залевської К.К. від 01.08.2016 року відкрито виконавче провадження про примусове виконання вказаного виконавчого листа № 504/2233/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП «Укртехпром» заборгованості на загальну суму 104 000,00 грн (ВП № 51796782) (а.с.6).

23.01.2017 року старший державний виконавець направив виклик ОСОБА_1 та зобов`язав з`явитись до державного виконавця 25.01.2017 року (а.с. 7).

Крім іншого в матеріалах справи містяться платіжні доручення № 495 від 20.03.2017 року на суму 20 000 грн, № 836 від 26.04.2017 року на суму 9 909,09 грн, № 1238 від 29.06.2017 року на суму 5 000 грн, № 933 від 18.05.2017 року на суму 10 000 грн, якими перераховувались кошти, утримані з ОСОБА_1 на користь ПП «Укртехпром», ВП № 51796782, вик.док. № 504/2233/15-ц 20.07.2016 року (а.с. 8-9).

Отже, вказане свідчить про погашення боржником заборгованості за ВП № 51796782, загальна сума погашення, яка підтверджена матеріалами цивільної справи, складає 44 909,09 грн.

11.08.2017 року виконавець виніс постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 (а.с. 11-12), а 18.05.2018 року звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (а.с. 1-3).

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. За частиною 3 вказаної статті суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Частина 4 цієї статті визначає, що ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Отже, положення статті 441 ЦПК України чітко визначають в яких саме випадках та за наявності яких умов суд задовольняє подання виконавця та постановляє ухвалу про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України. Зокрема, основною умовою є факт ухилення боржника від примусового виконання рішення.

Як вище зазначалось в матеріалах справи містяться копії платіжних доручень, наданих державним виконавцем до суду першої інстанції, які підтверджують, що боржник вносив грошові кошти в якості погашення заборгованості. Боржник-апелянт також надав до суду квитанції про сплату грошових коштів на користь ПП «Укртехпром» рамках ВП № 51796782. Тобто боржником вчинялись відповідні дії щодо виконання рішення.

Окремо, апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями цивільного процесуального законодавства суд, ухвалюючи рішення в справі, повинен повно і всебічно з`ясувати обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України).

Під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо (ст. 264 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи разом з апеляційною скаргою апелянт подав до суду лист ПП «Укртехпром» вих. № 0012554 від 29.11.2018 року, яким ОСОБА_1 було повідомлено, що 28.11.2018 року між ПП «Укртехпром» та ТОВ «АВТОМИР-ТРАНС» укладено договір відступлення права вимоги № 1917, за яким ПП «Укртехпром» відступили, а ТОВ «АВТОМИР-ТРАНС» прийняв право вимоги боргу до ОСОБА_1 , що виник на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Одеси від 07.12.2015 року по справі № 504/2233/15-ц про стягнення ОСОБА_1 боргу в сумі 104 000 грн, а також право вимоги боргу, що виник на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 13.04.2014 року в справі № 504/2233/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 28 777,11 грн.

Разом з тим, вказані обставини не були досліджені судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки суд першої інстанції не повно з`ясував всі обставини, які мали значення для справи та ухвалив передчасне рішення по суті заявленого подання державного виконавця, апеляційний суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 379 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу, оскаржувану ухвалу скасовує та направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 грудня 2018 року про тимчасове обмеження у праві виїзду скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

Повний текст постанови виготовлено 28 жовтня 2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

10.10.2019 року м. Одеса