Справа № 472/1353/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про самовідвід судді

"07" листопада 2019 р. смт. Веселинове

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області Тустановський А.О., розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи: Служби у справах дітей Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та третьої особи: Служби у справах дітей Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав.

04.11.2019 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу було розподілено судді Тустановському А.О.

При огляді позовної заяви та матеріалів справи, до відкриття провадження у справі, суддею встановлено, що, як доказ негативної характеристики відповідача ОСОБА_2 , позивач посилається, зокрема, на постанову Веселинівського районного суду Миколаївської області від 21.05.2018 року, яку постановив головуючий суддя Тустановський А.О. та визнав ОСОБА_2 винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд виходить з того, що згідно норм ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, Рішенням Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» зазначено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 39 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у ст. ст. 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно ч.9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

У зв`язку із зазначеним, з метою недопущення у сторін сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, а також з метою запобігання в подальшому будь-якої недовіри з боку осіб, що приймають участь у справі та забезпечення справедливого, своєчасного, об`єктивного та неупередженого розгляду цієї справи, суд вважає за необхідне задовольнити самовідвід у цивільній справі за вищевказаним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 39 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заявити самовідвід по цивільній справі № 472/1353/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи: Служби у справах дітей Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про позбавлення батьківських прав.

Передати до канцелярії Веселинівського районного суду Миколаївської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи: Служби у справах дітей Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про позбавлення батьківських прав для здійснення повторного автоматичного розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіА. О. Тустановський