Постанова

Іменем України

05 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 2-8838/2006

провадження № 61-20155св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Малиновська районна державна адміністрація Одеської міської ради, комунальне підприємство «МБТІ та РОН»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу виконавчого комітету Одеської міської ради на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Погорєлової С. О., Цюри Т. В., Сидоренко І. П.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Малиновської районної державної адміністрації Одеської міської ради, комунального підприємства «МБТІ та РОН» (далі - КП «МБТІ та РОН») про визнання права власності на нерухоме майно, зобов`язання не перешкоджати у здійсненні права власності та зареєструвати нерухоме майно.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 2004 року на підставі договору купівлі-продажу він є власником нежитлового приміщення, загальною площею 801,4 кв.м, розташованого у будинку АДРЕСА_1 .

У процесі проведеної у 2005-2006 роках ним реконструкції вказаного приміщення, його площа збільшилася на 98,8 кв. м, а загальна площа складає 908,7 кв. м. Зазначене приміщення відповідає будівельним, санітарним та протипожежним нормам.

Посилаючись на те, що після проведення реконструкції у належному на праві власності нежитловому приміщенні, він виконав всі необхідні умови для введення його в експлуатацію, проте відповідачі чинять йому перешкоди в оформленні документів на зазначене приміщення, позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2006 року у складі судді Джабурії О. В. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення та прибудоване реконструйоване підсобне приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 908,7 кв. м. Зобов'язано Малиновську районну державну адміністрацію Одеської міської ради не перешкоджати ОСОБА_1 у здійснені права власності спірним нежитловим приміщенням. Зобов'язано КП «МБТІ і РОН» зареєструвати за ОСОБА_1 нежитлове приміщення із прибудованим реконструйованим приміщенням загальною площею 908,7 кв. м, що розташоване за вказаною адресою.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, виконавчий комітет Одеської міської ради подав апеляційну скаргу на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2006 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 квітня 2017 року провадження за апеляційною скаргою виконавчого комітету Одеської міської ради на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Малиноської районної державної адміністрації Одеської міської ради, комунального підприємства «МБТІ та РОН» про визнання права власності на нерухоме майно, зобов`язання не перешкоджати у здійсненні права власності та зареєструвати нерухоме майно, закрито.

Апеляційний суд виходив із того, що виконавчий комітет Одеської міської ради пропустив, передбачений частиною третьою статті 297 ЦПК України (тут і далі - зазначена стаття наводиться у редакції, чинній на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції) строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись з ухвалою апеляційного суду, виконавчий комітет Одеської міської ради подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати до апеляційного суду справу для продовження її розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга виконавчого комітету Одеської міської ради аргументована тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно посилався в оскаржуваній ухвалі на практику Європейського Суду з прав людини щодо порушення принципу правової визначеності при зверненні до суду із апеляційною скаргою.

Крім того, апеляційний суд не визначився із нормою, яка підлягала застосуванню та не надав належної оцінки поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

ОСОБА_1 подав заперечення на касаційну скаргувиконавчого комітету Одеської міської ради, у якому просить залишити без задоволення касаційну скаргу та без змін оскаржуване судове рішення, яке ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2017 року відкрито касаційне провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Малиновської районної державної адміністрації Одеської міської ради, КП «МБТІ та РОН» про визнання права власності на нерухоме майно, зобов`язання вчинити дії.

Витребувано з Малиновського районного суду м. Одеси зазначену справу.

У травні 2018 року вказану справу передано до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Суд перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 звернувся до Малиновської районної державної адміністрації Одеської міської ради, КП «МБТІ та РОН» про визнання права власності на нерухоме майно, зобов`язання вчинити дії.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення та прибудоване реконструйоване підсобне приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 908,7 кв. м. Зобов'язано Малиновську районну державну адміністрацію Одеської міської ради не перешкоджати ОСОБА_1 у здійснені права власності спірним нежитловим приміщенням. Зобов'язано КП «МБТІ і РОН» зареєструвати за ОСОБА_1 нежитлове приміщення із прибудованим реконструйованим приміщенням загальною площею 908,7 кв. м, що розташоване за вказаною адресою.

У 2016 році виконавчий комітет Одеської міської ради подав апеляційну скаргу на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2006 року, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, та що про наявність оскаржуваного рішення стало відомо шляхом моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належним їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ЄСПЛ зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до абзацу 3 частини третьої статті 297 ЦПК України незалежно від поважності причини пропуску строку апеляційного оскарження апеляційний суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, органу державної влади чи органу місцевого самоврядування подана після спливу одного року з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення.

Положення частини третьої статті 297 ЦПК України щодо обмеження органів державної влади та місцевого самоврядування в оскарженні судових рішень річним строком з моменту їх проголошення сприяють тому, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 22 лютого 2017 року у справі № 6-2054цс16.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07 грудня 2016 року було відкрито провадження у справі.

Апеляційний суд встановив, що виконавчий комітет Одеської міської ради подав апеляційну скаргу на зазначене рішення через десять років після набрання рішенням законної сили та його виконання. При цьому, доказів порушення прав територіальної громади м. Одеси оскаржуваним рішенням суду першої інстанції суд не встановив.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 квітня 2017 року провадження за апеляційною скаргою виконавчого комітету Одеської міської ради на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2006 року закрито.

Суд апеляційної інстанції, застосувавши положення частини третьої статті 297 ЦПК України, зробив висновок про те, що виконавчий комітет Одеської міської ради, звернувшись у 2016 році з апеляційною скаргою на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2006 року пропустив, передбачений частиною третьою статті 297 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, який поновленню не підлягає.

Відповідно до частини третьої статті 297 ЦПК України незалежно від поважності причини пропуску строку апеляційного оскарження апеляційний суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження в разі, якщо апеляційна скарга прокурора, органу державної влади чи органу місцевого самоврядування подана після спливу одного року з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міська рада та виконавчі органи міської ради входять до системи місцевого самоврядування.

Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття апеляційного провадження з урахуванням преклюзивного строку на апеляційне оскарження, встановленого частиною третьою статті 297 ЦПК України.

Зазначений висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 2-1678/05 (провадження № 14-262цс19).

Посилання у касаційній скарзі на те, що суд апеляційної інстанції безпідставно посилався у постановленій ухвалі на практику Європейського Суду з прав людини щодо порушення принципу правової визначеності при зверненні до суду не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Інші аргументи касаційної скарги не спростовують висновку суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладеного у мотивувальній частині судового рішення, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду, а також містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу виконавчого комітету Одеської міської ради залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 квітня 2017 року залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу виконавчого комітету Одеської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук