_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1284/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2019

Київський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Бундєвій Я.І., розглянувши в м.Одесі в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в особі законного представника ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний», про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 через свого представника, звернулась до суду з даним та з урахуванням збільшених вимог, просила встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу нею з ОСОБА_5 у період з 16.01.2010 року по 03.05.2018 року; визнати за нею право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 доларів США які зберігалися у індивідуальному депозитному сейфі № НОМЕР_1 у відділені №38 ПАТ Акціонерний Банк «Південний» за адресою: м. Одеса, провулок Сабанський 2.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 раптово помер ОСОБА_5 , з яким вона мешкала у період з 16.01.2010 року по 03.05.2018 року , без реєстрації шлюбу. За час фактичного шлюбу було набуте спільне майно, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_3 ; грошові кошти, які зберігаються в індивідуальному депозитному сейфі № НОМЕР_1 у відділені №38 ПАТ Акціонерний Банк «Південний» за адресою: м. Одеса, провулок Сабанський 2. ОСОБА_4 зазначала, що вона та ОСОБА_5 були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки вели спільне господарство, загалом проживали як сім`я, але не звернулися до державного органу реєстрації актів цивільного стану, із заявою про державну реєстрацію шлюбу. За час спільного проживання жоден із них не перебував в інших шлюбних відносинах.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили його задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, у відзиві зазначив, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 виникло на підставі договору про дольову участь у будівництві житла 6.01.2006 року, тобто цей договір було укладено за декілька років до знайомства з позивачем та вказав що у 2017 та 2018 роках і ОСОБА_5 відпочивав за кордоном разом із колишньою дружиною та сином, що спростовує доводи позивача про факт спільного проживання та спільного ведення господарства.

Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Південний» до суду не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, письмових пояснень щодо суті позовних вимог до суду не надходило.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, показання свідків, оцінивши їх з точки зору належності, достовірності та достатності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 виданим Одеським міським відділом реєстрації актів цивільного стану.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина до якої входить квартира АДРЕСА_4 квартира АДРЕСА_1 ; майно, яке зберігалося в індивідуальному депозитному сейфі № НОМЕР_1 у відділені №38 ПАТ АК «Південний» за адресою: м.Одеса, провулок Сабанський 2.

11.05.2018 року приватним нотаріусом одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В. заведено спадкову справу щодо майна померлого ОСОБА_5 №7/2018. Із заявою про отримання спадщини до приватного нотаріуса звернулися син померлого ОСОБА_2 , мати померлого ОСОБА_6 та позивач. Письмовою відповіддю №195/01-16 від 18.06.2018 року приватним нотаріусом одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В. Позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, вони із ОСОБА_5 не були подружжям та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів від 12.08.2018 року ОСОБА_5 належить об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 . Державну реєстрацію права власності на цю квартиру за ОСОБА_5 здійснено 23.11.2017 року державним реєстратором Копил В.Ю. Комунального підприємства «Регіональний центр державної реєстрації речових прав на нерухоме майно».

Згідно опису спадкового майна, отриманого на виконання ухвали суду від 12.04.2019 року,складеного приватним нотаріусом одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В. яке знаходилось у індивідуальному депозитному сейфі № НОМЕР_1 ПАТ АК «Південний», що знаходився у користування ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_5 , до складу спадкового майна увійшли особисті документи померлого та грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 359 одиниць.

Відповідно до свідоцтва про поховання ОСОБА_7 Володимировича № НОМЕР_3 виданого Ритуальною службою м.Одеси КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» 06.05.2018 року замовником поховання виступала ОСОБА_1 .

З довідки об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МОРЯК-6» від 31.05.2018 року випливає, що позивач у період з січня 2010 року по 03.05.2018 року мешкала у квартирі за адресою АДРЕСА_6 спільно з громадянином України ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сплачувала комунальні послуги.

Допитані у судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_9 (сусідка), ОСОБА_10 (сусід), ОСОБА_11 сусідка), ОСОБА_12 (сусідка) дали пояснення, що дійсно ОСОБА_1 та ОСОБА_8 постійно з 2010 року проживали разом за адресою: АДРЕСА_6 та всі вважали їх чоловіком та дружиною, та з ОСОБА_5 вели спільне господарство, разом вирішували спільні побутові питання.

Допитана у якості свідка ОСОБА_13 пояснила, що ОСОБА_1 постійно з ОСОБА_5 не проживала, а лише заходила до нього у гості, померлий ОСОБА_5 зустрічався із багатьма жінками.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 3.06.99 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Частинами 1 та 2 ст.21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч.1 ст.36 цього кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Положення ст.74 СК поширюється на правовідносини між чоловіком і жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності в сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї. Аналогічний висновок зроблено у Постанові Верховного Суду від 25 січня 2018 року по справі №337-5266/15-ц.

Так, в матеріалах справи наявні належні докази, які підтверджують факт проживання ОСОБА_5 та позивача однією сім`єю як чоловік та дружина з 16.01.2010 року, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, піклування та підтримку один одного морально і матеріально. Зокрема, це підтверджується поясненнями свідків, спільними фото, копіями закордонних паспортів із ідентичними датам виїзду за межі України та повернення на територію України, заявою мешканців будинку та довідкою ОСББ «Моряк-6».

Відповідачем не надано доказів які би спростовували обставини на які посилається Позивач.

Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_13 яка у своїх поясненнях не заперечувала, що між нею та Позивачем після смерті ОСОБА_5 мав місце конфлікт із бійкою, а отже між ними існують неприязні стосунки, що також підтвердила позивач.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, враховуючи наявність законних підстав вважати, що позивач з 16.01.2010 року та по день смерті ОСОБА_5 постійно проживали разом як чоловік та дружина за адресою: АДРЕСА_6 , за час перебування у фактичних шлюбних відносинах ними було набуто спільне майно та позивач у встановлений законом шестимісячний строк подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , однак отримала відмову нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, що є перешкодою у реалізації позивачем своїх майнових прав , суд вважає що право позивача підлягає захисту, а отже позов -задоволенню.

Щодо тверджень, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 виникло на підставі договору про дольову участь у будівництві житла 6.01.2006 року, тобто цей договір було укладено за декілька років до знайомства з позивачем, суд вважає необхідним зазначити, що згідно вимог ст.331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, оскільки право власності ОСОБА_5 на цю квартиру зареєстровано, як зазначено вище, 23.11.2017 року державним реєстратором Копил В.Ю., то суд також критично ставиться до таких доводів представника відповідача і відхиляє їх.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4-13,76-89,258-273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у період з 16.01.2010 р. по 3.05.2018р.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 17950 доларів США, які зберігаються у індивідуальному депозитному сейфі № НОМЕР_1 у відділенні №38 Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» та на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Київський районний суд м.Одеси шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бескровний Я. В.