Справа № 686/1434/19
Провадження № 2/686/1931/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м.Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді: Чевилюк З.А.

за участі секретаря: Перун А.М.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому цивільну справу №686/1434/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у розмірі 50 000 доларів США. Зобов`язання щодо повернення грошових коштів виникли з договору безпроцентної позики, що укладений 30.11.2015 року між ОСОБА_5 та подружжям ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . За умовами договору відповідачі позичили грошові кошти в розмірі 50 000 доларів США. Факт передачі грошових коштів підтверджується розпискою позичальника від 30 листопада 2015 року. Договором п.5 передбачено, що боргові кошти позичаються у термін до 31 грудня 2016 року. Договором п.6 передбачено, що позика повертається у доларах США, або у гривні по курсу Українського міжбанківського валютного ринку на момент повернення. Вимоги за договором були уступлені, про що попереджено відповідачів. 05.09.2017 року на адресу відповідачів було від правлено попередження зі вимогою повернути позичену суму коштів, що залишено без реагування. Відповідачі зобов`язання не виконали у встановлений строк, що стало підставою для звернення до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідачі на судовий розгляд не з`явилися. Повідомлені у встановленому порядку про час та дату судового засідання. Клопотань про відкладення розгляду справи, розгляд справи за відсутності від відповідача не надходило. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Наслідки заочного розгляду справи відомі і зрозумілі.

Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України (частина перша стаття 192 ЦК України).

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України).

Такими випадками є стаття 193, частина четверта статті 654 ЦК України, Закон України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93, Закон України від 23 вересня 1994 року № 185/94 ВР «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.(Постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року, справа№373/2054/16-ц.)

Судом встановлено договірні відносини щодо позики 50 000 доларів США відповідно до договору безпроцентної позики від 30.11.2015 року, що підписаний ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .Факт отримання грошових коштів підтверджується розпискою позичальника від 30.11.2015 року.

Вимоги за договором безпроцентної позики від 30.11.2015року відступлені ОСОБА_2 29 листопада 2018 року.

Зобовязання за позикою залишились невиконаними. Письмові звернення залишено без реагування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про підставність заявленого позову.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в порядку передбаченому ст.141 ЦПК, пропорційно сумі задоволених вимог

Керуючись ст. ст. 19, 42,43,48, 51, 81, 82,141, 263,280-282, 354 ЦПК , ст. ст.15,16,192, 526, 533,1046,1047,1049 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_2 , що зареєстровані АДРЕСА_1 , солідарно на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_3 , що проживає за адресою АДРЕСА_2 , суму боргу у розмірі 50000 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 1272 000 грн..

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 9605 грн., з кожного по 4802,50 грн. на користь держави.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хмельницький міськрайонний суд.

Повний текст рішення виготовлено 1 серпня 2019 року.

Суддя Хмельницького міськрайонного суду З.А.Чевилюк