Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3958/19 Головуючий у 1-й інст. Чішман Л. М.
Категорія 50 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №295/3958/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11 липня 2019 року, яке ухвалене під головуванням судді Чішман Л.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , з якого просила стягнути: аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4 000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття; аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 2 000 грн., щомісячно; аліменти за минулий час, а саме: за лютий 2019 року - на утримання сина 4 000 грн. та на її утримання 2 000 грн.

Вимоги обґрунтовувала тим, що з 20 січня 2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 . Подружнє життя не склалося, шлюбні відносини фактично припинені, але офіційно шлюб не розірваний через те, що син не досяг віку одного року. Наразі син перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трирічного віку. Її доходи не дозволяють забезпечити ОСОБА_3 усім необхідним самостійно. Окрім того, дитина з народження має важке захворювання - гіпоксично-ішемічне ураження центральної нервової системи, синдром пригнічення, у зв`язку із чим потребує додаткових витрат на лікування та особливий раціон харчування. На утримання сина вона щомісяця витрачає в середньому 8 500 грн. Відповідач є працездатним, отримує високий дохід, має нерухоме майно, стан здоров`я дозволяє йому працювати, інших дітей, непрацездатних батьків на утриманні не має, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання сина. Посилаючись на положення ст.84 Сімейного кодексу України, вважає, що має право також й на отримання аліментів на своє утримання. У березні 2019 року вона направляла відповідачу лист із проханням сплачувати аліменти на утримання сина та на її утримання, але такий лист залишився без відповіді, а тому просить стягнути аліменти за минулий період - за лютий 2019 року.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11 липня 2019 року позов задоволено частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 : на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 2 000 грн., щомісячно, починаючи 14 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, та на її, ОСОБА_1 , утримання в розмірі 1 000 грн., щомісячно, починаючи з 14 березня 2019 року та до досягнення сином ОСОБА_3 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 грн. та вирішено питання судового збору. Рішення суду в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Зазначає, що не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, оскільки отримує заробітну плату в межах 4 000 грн. Маючи намір налагодити відносини із дружиною, витратив усі свої заощадження - купив сину диван, продукти харчування, одяг та засоби гігієни для сина і дружини. Натомість дружина забрала диван, інші речі та разом із сином виїхала у невідомому напрямку. Наразі їх місце перебування йому не відоме і він не має можливості спілкуватися із сином. Зазначає, що не мав наміру подавати заяву про часткове визнання позову, на яку міститься посилання у рішенні суду, оскільки така була продиктована йому без адвоката і він не розумів її значення, а при заробітній платі 4 000 грн. не міг визнати позов у розмірі 3 000 грн. Вважає, що розмір аліментів, з урахуванням його заробітку, має бути зменшений судом до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Витрати на правничу допомогу вважає необґрунтованими та завищеними, не підтвердженими належними доказами внесення їх на розрахунковий рахунок адвоката позивача, а копія прибуткового ордера без печатки та відповідного реєстру не може вказувати на те, що позивач сплатила 13 000 грн. на правничу допомогу.

До суду надійшли письмові пояснення, у яких представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Наголошує на тому, що при ухвалені рішення суд виходив із якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Перевіривши в оскарженій (задоволеній) частині законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга у цій частині підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Колегія суддів апеляційного суду не перевіряє рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про відмову в стягненні аліментів за минулий час, тобто у стягненні за лютий місяць 2019 року на утримання сина 4 000 грн. та на утримання ОСОБА_1 2 000 грн., виходячи із засад диспозитивності цивільного процесу.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що сторони з 20 січня 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16-17).

Наразі позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною віку трьох років (з 22 вересня 2018 року по 30 червня 2021 року) та її середньомісячний дохід складає 3 145 грн. (а.с.20-21).

Син ОСОБА_3 має хворобливий стан здоров`я та у зв`язку із цим потребує спеціального догляду, який включає лікування, харчування тощо, що за розрахунком позивача складає 8 500 грн. у місяць (а.с.22-57).

Відповідно до частини першої ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (частина перша ст.181 СК України).

Сторони не можуть дійти згоди щодо утримання дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абзац перший ч.3 ст.181 СК України).

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України).

При визначені розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (частина друга ст.182 СК України).

Із довідки ТзОВ «Електромонтажна компанія Титан» від 13 травня 2019 року №5 вбачається, що відповідач працював у даному товаристві за основним місцем роботи та займав посаду машиніста автовишки та автогідропідіймача (а.с.76). Його заробітна плата за період із листопада 2018 року по квітень 2019 року складала 22 604, 84 грн., тобто середньомісячна заробітна плата складала 3 767 грн.

У судовому засіданні у суді апеляційної інстанції представник відповідача пояснила, що наразі відповідач звільнився за власним бажанням.

Залишаючи щомісячний розмір аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 незмінним, тобто 2 000 грн., колегія суддів апеляційної суду приймає до уваги стан здоров`я дитини, звільнення відповідача із займаної посади за власним бажанням та не працевлаштування його за новим місцем роботи. Отже, ОСОБА_2 погіршив своє матеріальне становище за власною ініціативною. Відповідач не має на утриманні інших дітей. Крім того, ОСОБА_2 на праві власності належить ј частина житлового будинку АДРЕСА_1 та Закон України від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади держаної політики у цій сфері ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини.

Стосовно аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років, то відповідно до частин другої та четвертої ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу.

Так, колегія суддів апеляційного суду, з огляду на вищевикладене, вважає, що позивач може надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання до досягнення сином ОСОБА_3 віку трьох років не у розмірі 1000 грн, як визначив суд першої інстанції, а у розмірі 500 грн., оскільки він звільнився з роботи за власним бажанням, а така підстава звільнення передбачає для існування наявність інших доходів, відтак апеляційний суд зменшує розмір аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років із 1000 грн. до 500 грн., що відповідає положенням ст.376 ЦПК України.

Також суд першої інстанції стягнув витати на професійну правничу допомогу частково в сумі 4 000 грн. На підтвердження складу та розміру витрат суду надані договір про надання правової допомоги, додаток №1 до договору про надання правової допомоги, розрахунок витрат на суму 13 037 грн., а також документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (прибутковий касовий ордер та квитанція до прибуткового касового ордера від 01 липня 2019 року на суму 13 037 грн.). Зазначені витрати мають документальне підтвердження та доведені, оскільки доводи апеляційної скарги відносно того, що на квитанції до прибуткового касового ордеру відсутня печатка спростовуються пунктом 25 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148, згідно з яким приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером, але квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) може бути засвідчена відбитком печатки. Використання печатки не є обов`язковим. Отже, витрати на правничу допомогу документально підтверджені, а суд першої інстанції їх стягнув частково обґрунтовано.

Апеляційний суд змінює рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років, а рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 залишає без змін.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11 липня 2019 року змінити, зменшивши щомісячний розмір аліментів на утримання ОСОБА_1 до досягнення сином ОСОБА_3 трьох років із 1 000 грн. до 500 грн.

У решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 18 листопада 2019 року.