Справа № 396/835/19
Провадження № 2/396/352/19
УХВАЛА
31.07.2019 року суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Гарбуз Ольга Анатоліївна, головуючого судді, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу №396/835/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора про визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом недійсними,-
До Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області 15.05.2019 року надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсними.
Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23.05.2019 року справу було прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 20.06.2019 року. 20.06.2019 року розгляд справи було відкладено в зв`язку з неявкою позивача на 01.07.2019 року.
01.07.2019 року до суду від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву та зустрічний позов про визначення ОСОБА_2 додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .
Ухвалою від 31.07.2019 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву. Об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду.
Під час підготовчого судового засідання позивач ОСОБА_1 відвід не заявляла, але повідомляла, що суддя Гарбуз О.А. розглядала справу за заявою ОСОБА_2 , яка була скасована.
Оглянувши матеріали справи, та перевіривши інформацію за допомогою судової інформаційно-телекомунікаційної системи документообігу встановлено, що рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.01.2011 року у складі головуючого судді Гарбуз О.А., позовні вимоги ОСОБА_2 до Рівнянської сільської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини були задоволені та надано позивачу додатковий строк терміном два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 31.01.2019 року вищевказане рішення скасовано та ухвалене нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
Судом не залучалися до розгляду справи позивач та третя особа, про які суду не було відомо, а позивач та відповідач не повідомляли суд.
Тому, вважаю, за необхідне відвести даний склад суду від розгляду даної справи, заявляючи самовідвід, у відповідності ст. 37 ЦПК України, яка зазначає недопустимість повторної участі судді у розгялді справи та з метою недопущення виникнення сумнівів у сторін щодо неупередженості та об`єктивності судді.
Згідно ч. 1 ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано не може брати участь у вирішенні цієї самої справи після скасування рішення суду..
Також, згідно п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Відповідно до ч.1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
Статтею 2 ЦПК України визначено завдання та основні засади цивільного судочинства справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є право відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі судді, щодо неупередженості якого є сумніви. Виходячи з цього, ефективність даного інституту пов`язана із застосуванням як національного законодавства, так і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що зазначено в постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року. Зокрема, суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції 1950 року, а також практики Європейського Суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ, як джерело права.
Відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції 1950 року при вирішенні спору щодо цивільних прав та обов`язків, сторони мають право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Право сторін на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.
У Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).
Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід визначити суб`єктивний та об`єктивний аспект, та їх розмежовувати, при цьому суб`єктивною складовою, як видно з рішення ЄСПЛ у справі «Хаушильд проти Данії», можуть бути докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи, а суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного, що можливо при встановлені наявності певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. Об`єктивний же аспект, як видно з рішення ЄСПЛ у справі «Фей проти Австрії» полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що право особи забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди мають у демократичному суспільстві та яка повинна апріорно існувати в учасників процесу.
Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів цивільного процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору.
Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.
Відповідно до ч. 5 ст. 40 ЦПК України, якщо на час подання заяви про відвід судді у судді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід судді здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвла.
Відповідно до ч. 9 ст. 40 ЦПК України, питання про самовідвід судді вирішується у нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядав справу.
Враховуючи, що на даний час в суді фактично здійснює судочинство один суддя Гарбуз О.А., а тому згідно положень ч.5 ст. 40 ЦПК України вказаний відвід вирішується самим суддею.
Враховуючи, підстави зазначені в ст.ст. 36 ЦПК України, відповідно до яких суддя не може брати участь у новому розгляді справи після скасування рішення суду та з метою виключення сумніву щодо неупередженого, об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, зокрема в позивача, приходжу до висновку, що самовідвід слід задовольнити.
Керуючись ст. ст. 36,37, 40, 258-260 ЦПК України , суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Заяву про самовідвід судді Гарбуз О.А. у цивільній справі №396/835/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора про визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом недійсними - задовольнити.
Передати справу в канцелярію Новоукраїнського районного суду для повторного автоматичного перерозподілу іншому судді Новоукраїнського районного суду, в порядку встановленому ст.33 ЦПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Головуючий: О. А. Гарбуз