БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2/356/351/19
Справа № 356/791/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2019 Суддя Березанського міського суду Київської області Голік Г.К.,розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерок» ,третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправними та незаконними дій, скасування наказу про звільнення, стягнення оплати за вимушений прогул та стягнення моральної та матеріальної (на лікування)шкоди ,-

встановив:

13.11.2019 року до Березанського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерок» ,третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправними та незаконними дій, скасувати наказ про звільнення, стягнення оплати за вимушений прогул та стягнення моральної та матеріальної (на лікування)шкоди.

Поданий позов не відповідає вимогам ст. ст. 175,177 ЦПК України , зокрема, не зазначені обставини по справі та докази на їх підтвердження, а саме:

-за змістом п.п.3,5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються. В порушення вищенаведеного , позивачем не зазначено ціну позову та не надано розрахунку середнього заробітку за весь час затримки при звільненні.

-позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Звертаючись до суду з позовом, позивач не конкретизував свої позовні вимоги, а саме в позовній заяві не зазначив спосіб захисту своїх інтересів, та не визначив розмір оплати який підлягає стягненню з відповідача за вимушений прогул .

Позивачем у позові заявлено вимоги майнового характеру: вимогу про стягнення оплати (середнього заробітку) за час вимушеного прогулу та вимоги про стягнення моральної та матеріальної (витрати на лікування)шкоди.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, що обґрунтовується наступним.

Згідно зіст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст.117 КЗпП вбачається, що середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні працівника проводиться не у зв`язку із виконуваною працівником роботою, а навпаки, у зв`язку із звільненням працівника та непроведенням з працівником належного розрахунку після припинення трудових відносин. Тобто, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні є різновидом відповідальності власника перед працівником за порушення своїх зобов`язань з виплати заробітної плати і не входить до структури заробітної плати.

Стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України за весь час затримки по день фактичного розрахунку), як і стягнення моральної шкоди за своєю правовою природою є спеціальними видами відповідальності роботодавця, вони не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою, не входять до структури заробітної плати.

Таким чином, заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду який викладений в постанові від 30.01.2019 року справі № 910/4518/16), вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, з позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку позивач від сплати судового збору не звільнений. Також позивач не звільнений від сплати судового збору з позовних вимог про стягнення моральної та матеріальної(витрати на лікування) шкоди.

Крім того, позивач в своєму позові не визначив ціну позову, що позбавляє суд можливості визначити суму судового збору, який необхідно сплатити позивачу при зверненні до суду.

Разом з тим, останнім всупереч ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі за позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також вимогу про стягнення моральної та матеріальної (витрати на лікування) шкоди.

На підставі викладеного позивачу необхідно сплатити судовий збір за позовні вимоги майнового характеру : про стягнення середнього заробітку та стягнення моральної та матеріальної (витрати на лікування) шкоди.

На підтвердження оплати судового збору необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (складає - 768 грн. 40 коп.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (складає 9605 грн. 00 коп.).

Отже позивачу необхідно сплатити судовий збір до Березанського міського суду Київської області: УК у м.Березань /Березань /22030101 код отримувача 36999805 №рахунку(ІВАN)UA6010003 код класифікації доходів бюджету 22030101, та надати підтвердження про сплату судового збору.

В зв`язку з зазначеними недоліками позовної заяви, дану позовну заяву слід залишити без руху для надання позивачу терміну для усунення вищезазначених недоліків, а саме позивачу необхідно сплатити на відповідний рахунок суду судовий збір надати суду оригінал квитанції про його сплату .

У відповідності до ч. 1ст. 185, ч.3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175і177цьогоКодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин заяву слід залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків із наданням строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали судді.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 260 Цивільного процесуального кодексу України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерок» ,третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправними та незаконними дій, скасування наказу про звільнення, стягнення оплати за вимушений прогул та стягнення моральної та матеріальної (на лікування)шкоди - залишити без руху.

Копію ухвали направити позивачу для відома та надати йому строк для усунення недоліків терміном десяти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, позовна заява буде вважатися не поданою та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Г. К. Голік