ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9190/19 Справа № 210/3021/19 Суддя у 1-й інстанції - Хлистуненко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони справи :

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційними скаргами представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гузєва Ігоря Григоровича, відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 вересня 2019 року, ухваленого суддею Хлистуненко О.В. у м. Кривому Розі, повний текст судового рішення складено 09 вересня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (надалі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що під час виконання трудових відносинах з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» 21.09.2016 року об 23 год. 45 хв., внаслідок нещасного випадку отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді. Відповідно до довідки МСЕК 04.01.2017 року їй встановлено вперше 65% втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності. Пр наступних переоглядах відсоток втрати працездатності зменшився до 20%. Внаслідок нещасного випадку вона змушена тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування, порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, позбавлена можливості реалізовувати свої звички та бажання, в неї постійно виникають складнощі у зв`язку з загальною слабкістю, втомою, постійними болями. Тому, просить суд стягнути з відповідача на свою користь 271245,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 вересня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 40000грн., а також на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповним з`ясуванням обставин справи, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог. В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що позивачем не надано доказів заподіяння їй моральної шкоди та вину підприємства в її заподіянні Актом не встановлено. Судом не враховано, що при наступному переогляді у 2019 році позивачу встановлено лише 20% втрати працездатності, та група інвалідності не встановлена. Визначений судом розмір моральної шкоди, вважають значно завищеним, таким, що не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Не погоджуючись із рішенням суду представник позивача ОСОБА_1 - Гузєв І.Г. , подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутої на користь позивача та просить збільшити його з 40000 грн. до 271245 грн, оскільки вважає його заниженим, таким що не відповідає глибині її моральних страждань та принципу розумності, виваженості та справедливості. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано характер отриманого позивачем трудового каліцтва, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках позивача.

Відзив на апеляційні скарги не надходив.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді- доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працювала на підприємстві відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», що підтверджується записами з трудової книжки (а.с. 28-31, 32-33).

Актом про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом №21 від 22.09.2016 року встановлено, що нещасний випадок, що стався із ОСОБА_1 21.09.2016 року на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» визнано таким, що пов`язаний з виробництвом. Причини настання нещасного випадку, основна - невиконання вимог інструкції з охорони праці, супутня невиконання посадових обов`язків, особиста необережність. Ососбами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці визнано, як саму потерпілу ОСОБА_1 , так і начальника зміни ОСОБА_3 (а.с. 11-14).

Як видно з довідки МСЕК від 04.01.2017 року ОСОБА_1 вперше встановлено 65% втрати професійної працездатності з 03.01.2017 року по 01.02.2018 року, та другу групу інвалідності (а.с. 9-10).

При наступному переогляді, МСЕК від 24.01.2018 року ОСОБА_1 встановлено 30% втрати професійної, з 23.01.2019 року встановлено 20% втрати професійної працездатності, групу інвалідності не встановлено (а.с. 9-10).

Відповідно до наданих позивачем виписних епікризів та довідок медичних закладів, вона тривалий час знаходився на лікуванні з приводу отриманої виробничої травми (а. с. 22-27).

На підставі встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем доведені заявлені позовні вимоги та наявність правових підстав для відшкодування їй моральної шкоди відповідачем, через отримане трудове каліцтво та втрату працездатності.

Колегія суддів погоджується із висновком суду, щодо обов`язку відповідача відшкодувати позивачу моральну шкоду спричинену втратою здоров`я на виробництві, вважає його законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 173 КЗпП України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 2ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першою ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України в «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»№ 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як видно з акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 21 вересня 2016 року із позивачем, особами, дія або бездіяльність яких призвела до нещасного випадку є: сама потерпіла ОСОБА_1 , яка порушила вимоги безпеки, а також ОСОБА_3 , начальник зміни, який не забезпечив безпечну організацію т проведення робіт підлеглим персоналом (а.с. 20).

Отже, роботодавець ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» під час роботи позивача допустив порушення ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці», через не забезпечення безпечних умов праці.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, трудове каліцтво позивача, яке завдає їй фізичного болю та душевних страждань, виникло також й з вини відповідача, яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника безпечних умов праці.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про те, що в акті не встановлено в діях відповідача протиправна поведінка, оскільки актом розслідування нещасного випадку. крім іншого зазначено порушення начальником зміни електростанції ТЕЦ №1 енергетичного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» посадової інструкції, який не забезпечив безпечну організацію та проведення робіт ОСОБА_1

Стаття 4 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що державна політика в галузі охорони праці базується , зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Спростовуються доводи апеляційної скарги відповідача щодо не доведення позивачем позовних вимог, оскільки, факт заподіяння моральної шкоди позивачу у зв`язку з отриманими нею трудовим каліцтвом встановлений та доведений матеріалами справи. Так, згідно виписних епікризів, позивач час від часу змушена проходити стаціонарний курс лікування та періодичні обстеження, переносить щоденний фізичний біль та моральні страждання, перенесла хірургічне втручання, отримане трудове каліцтво обмежує життєву активність, була звільнена через невідповідність за станом здоров`я займаній посаді.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди, є дещо заниженим, визначений без повного урахування роз`яснень, наведених в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. з подальшими змінами, відповідно до яких, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин, у зв`язку із чим доводи позивача, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу.

Колегія суддів, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивача, характер отриманої травми, роботу її на підприємстві відповідача, відсоток втрати професійної працездатності вперше 65%, подальше поліпшення стану здоров`я та зменшення втрати працездатності до 20%, звільнення з роботи, через отриману травму, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та можливість такого відновлення, вважає що визначений судом першої інстанції розмір компенсації моральної шкоди слід змінити та збільшити з 40000 грн. до 60000 грн., що відповідно положення п.п.1,3 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду та частково задоволення доводів апеляційної с карги представника позивача.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, п. 1,3 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гузєва Ігоря Григоровича, задовольнити частково.

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 вересня 2019 року змінити в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 збільшивши його з 40000 грн. до 60000 грн. без утримання податків та обов`язкових платежів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 12 листопада 2019 року.

Головуючий:

Судді: