Справа № 466/6280/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 серпня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Львова Донченко Ю.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

встановив:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до Шевченківського районного суду м. Львова.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вони не відповідають вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно до ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ст. 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку, а у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

У відповідності до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору, що підлягає сплаті при зверненні фізичною особою до суду з позовною заявою майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 5 цього ж Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається зі матеріалів справи предметом позову є не лише вимоги про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, а й відшкодування моральної шкоди, яка не входять до складу заробітної плати, а тому дана позовна вимога повинна бути оплачена судовим збором.

При зверненні до суду з вимогою про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - позивач звільнена від сплати судового збору у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Позивач, визначаючи зміст позовних вимог, просить стягнути середній заробіток за весь період вимушеного прогулу до поновлення на роботі, при цьому, не вказує розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також позивач не вказує в позовній заяві повну ціну позову та не надає обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються.

Окрім того, при зверненні до суду із вимогою про відшкодування моральної шкоди, яка визначена сумою грошових коштів, слід сплачувати судовий збір.

Зазначене підтверджується позицією Верховного Суду, що міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі №761/11472/15-ц, в якій зазначено, якщо вимоги про відшкодування моральної шкоди визначено сумою грошових коштів, то така позовна вимога є майновою.

Крім того, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 р. із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 4 від 01.04.1994 р., № 18 від 26.10.1995р., № 15 від 25.05.1998р. « Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах що стосується звільнення працівника з роботи слід залучати в якості 3-ої особи службову особу-керівника підприємства. Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач в позові не зазначив 3-ої особи особи, яка наказом звільнила позивача з роботи.

У відповідності з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, на підставі ст. 95, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк п`ять днів для усунення зазначених в ухвалі недоліків з моменту отримання нею копії ухвали суду.

У випадку не виконання вимог ухвали суду позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю. В. Донченко