Провадження № 2/712/2255/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Пересунька Я.В.,

при секретарі Дядюрі І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Черкаської дирекції про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, просить визнати незаконним та скасувати наказ Черкаського дирекції АТ «Укрпошта» віл 26 червня 2019 року № 2952-к про звільнення його з посади контролера на контрольно-пропускному пункті дільниці супроводу, фізичного захисту та технічного обслуговування засобів сигналізації на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці; поновити його на вказаній посаді та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позов обґрунтовано тим, що позивача звільнено з роботи із порушенням чинного законодавства, оскільки не враховано переважне право на залишення на роботі та не було запропоновано іншу роботу на тому ж підприємстві.

Зокрема, 25 квітня 2019 року відповідачем його було повідомлено про зміни в організації праці та ознайомлено з наказом «Про попередження працівників» від 19 квітня 2019 року № 915 під підпис, але в цей день йому не було запропоновано іншу роботу на цьому ж підприємстві, яку він міг би виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду та стану здоров`я.

4 червня 2019 року після його численних вимог йому було запропоновано іншу роботу, але більша частина із запропонованих посад були з місцем роботи поза межами м. Черкаси або не відповідали вищевказаним вимогам, у зв`язку з чим він був змушений відмовитись.

24 червня 2019 року відбулось засідання профспілкового комітету Черкаської дирекції АТ «Укрпошта», на якому присутніх було повідомлено про скорочення працівників із 1 липня 2019 року у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці. На цьому ж засіданні позивачу було оголошено, що він відмовився 25 квітня 2019 року від запропонованих посад, у зв`язку з чим було складено відповідний акт, але насправді цього не було.

Наскільки позивачу стало відомо, після засідання 24 червня 2019 року профспілкового комітету було повторно складено акт про відмову від запропонованих посад, з якими його знову не ознайомили.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 серпня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

9 вересня 2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позов, в якому зазначено про те, що звільнення позивача за п. 1 ст. 40 КЗпП України було проведено з дотриманням вимоги чинного законодавства України та без порушення процедури звільнення. Зокрема, позивачу тричі пропонувались вакантні посади, але від вибору однієї з них він відмовився, у зв`язку з чим був звільнений з роботи після отримання згоди на звільнення від профспілкового комітету (а.с. 31-33)

26 вересня 2019 року ОСОБА_1 надіслав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що акти про начебто його відмову від запропонованих посад було складено пізніше та з метою приховання дійсних обставин справи. Просив також звернути увагу на те, що в переліку запропонованих посад від 25 квітня 2019 року була посада інженера 1 категорії у відділі технології поштових послуг та логістики, яку 4 та 24 червня 2019 року йому вже не пропонувалась, що свідчить про порушення роботодавця. Щодо переліку від 4 червня 2019 року, то він такий дійсно підписав вцілому, але не проставив підпис у графі «згоден-не згоден», оскільки запропоновані вакансії він не міг обійняти за станом здоров`я або у зв`язку з тим, що такі були за межами м.Черкаси. Крім того, позивач знав, що на підприємстві є ще й інші підходящі для нього посади, які з невідомих причин не пропонувались.

У вступному слові в судовому засіданні від 30 жовтня 2019 року ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали та просили такий задовольнити.

У вступному слові в судовому засіданні 11 листопада 2019 року представник АТ «Укрпошта» в особі Черкаської дирекції Лютенко І.Л. проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позов. Додатково пояснила, що 25 квітня 2019 року посада інженера 1 категорії у відділі технології поштових послуг та логістики позивачу була запропонована помилково, оскільки він не відповідав кваліфікаційним вимогам, так як не мав відповідного стажу роботи. Тому ця посада 4 та 24 червня 2019 року не пропонувалась.

Заслухавши вступне слово позивача, його представника та представника відповідача, показання свідків та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до частини другої статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у п. 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації (ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України).

Відповідно до статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації) статті 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого вони внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Аналогічні положення містяться і у частині шостій статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40 та частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Такий правовий висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, викладеним у своїх постановах від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, від 23 березня 2016 року у справі № 6-2487цс15, від 25 травня 2016 року у справі № 6-3048цс15.

Судом установлено, що з 1 лютого 2016 року ОСОБА_1 обіймав посаду контролера на контрольно-пропускному пункті в Черкаській дирекції АТ «Укрпошта» (а.с. 9-10).

Із Положення про Черкаську дирекцію АТ «Укрпошта» випливає, що дирекція є філією АТ «Укрпошта» без статусу юридичної особи. Водночас директор філіє має право приймати, переміщувати і звільняти з роботи працівників філії, застосовувати до них заходи заохочення, матеріального і дисциплінарного стягнення на підставі довіреності АТ «Укрпошта» та відповідно до встановленого порядку.

Згідно з наказом № 2952-к від 26 червня 2019 року по Черкаській дирекції АТ «Укрпошта», ОСОБА_1 звільнено з 1 липня 2019 року з посади контролера на контрольно-пропускному пункті дільниці супроводу, фізичного захисту та технічного обслуговування засобів сигналізації за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (а.с. 7).

Надаючи оцінку доводам позивача про незаконність його звільнення, суд виходить з наступного.

Відповідно до наказу АТ «Укрпошта» № 251 від 5 березня 2019 року «Про закупівлю послуг суб`єктів охоронної діяльності», з метою підвищення ефективності діяльності товариства та скорочення фінансових витрат на фізичну охорону майна, директорам філій АТ «Укрпошта» доручено інформувати працівників, задіяних в охороні об`єктів поштового зв`язку про зміни в організації виробництва та праці, а після укладення відповідного договору про надання послуг з охорони здійснити вивільнення працівників, задіяних в охороні об`єктів поштового зв`язку (а.с. 34-35).

Таким чином, в АТ «Укрпошта» дійсно мало місце зміни в організації праці, пов`язані з оптимізацією витрат на охорону, забезпечення якої мало здійснюватись силами працівників залучених суб`єктів господарювання, які надають послуги з охорони об`єктів.

Згідно з наказом № 915 від 19 квітня 2019 року директора Черкаської дирекції «Укрпошти» (з яким ОСОБА_1 ознайомлено 25 квітня 2019 року) начальнику центру управління персоналом ОСОБА_3 доручено попередити контролерів на контрольно-пропускному пункті, сторожів дільниці супроводу, фізичного захисту та технічного обслуговування засобів сигналізації про зміну в організації виробництва та праці з 1 липня 2019 року (а.с. 36, 36 зворот).

25 квітня 2019 року ОСОБА_1 вручено письмове попередження про вивільнення з 1 липня 2019 року посади контролера на КПП дільниці супроводу фізичного захисту та технічного обслуговування засобів сигналізації (а.с. 37).

Відповідно до акта від 25 квітня 2019 року, складеного начальником ВКА ОСОБА_4 , заступником начальника ВКА ОСОБА_5 та начальником відділу підбору персоналу ОСОБА_6 , дирекція запропонувала контролеру на КПП ОСОБА_1 вакантні посади, які були наявні на день попередження про вивільнення 25 квітня 2019 року. ОСОБА_1 особисто ознайомився з кожною запропонованою посадою, але від проставлення підпису на повідомленні з пропозиціями відмовився (а.с. 38, 39).

4 червня 2019 року ОСОБА_1 ознайомився із переліком вакантних посад по Черкаській дирекції АТ «Укрпошта», про що свідчить його особистий підпис під цим переліком, але не обрав жодну із запропонованих посад (а.с. 40).

Згідно з актом, складеним 4 червня 2019 року начальником ЦУП ОСОБА_3 , начальником ВКА ОСОБА_4 та заступником начальника ВКА ОСОБА_5 , 4 червня 2019 року дирекція запропонувала ОСОБА_1 вакантні посади, які були наявні на цей день. ОСОБА_1 , ознайомився з кожною запропонованою посадою, але від проставлення підпису на повідомленні з пропозиціями відмовився (а.с. 41).

Доводи ОСОБА_1 про те, що його підпис під переліком вакансій від 4 червня 2019 року свідчить лише про ознайомлення із листом, на якому викладено перелік вакансій, але не із самими вакансіями, суд оцінює критично. Зокрема, доказів на підтвердження тієї обставини, що позивач 4 червня 2019 року чи після цього і до дня звільнення звертався до відповідача з письмовими заявами надати ксерокопію вказаного переліку для вивчення та обрання конкретної вакансії суду не надано.

Як вбачається із акта, складеного 24 червня 2019 року комісією в складі начальника ЦУП ОСОБА_7 .В,, начальника юридичного відділу Лютенко І ОСОБА_8 Л ОСОБА_8 , заступника начальника ВКА ОСОБА_5 , дирекція запропонувала ОСОБА_1 вакантні посади, наявні на 24 червня 2019 року, але від проставлення підпису на повідомленні він відмовився (а.с. 43).

Таким чином, відповідач тричі пропонував ОСОБА_1 вакантні на підприємстві посади, що свідчить про виконання вимог ст. 49-2КЗпП України, але від обрання будь-якої з них відповідач відмовився.

Аналіз судом запропонованих вакансій свідчить про те, що позивачу пропонувались посади, які він міг обійняти з огляду на рівень освіти, стаж і досвід роботи та стан здоров`я, в тому числі й у місті Черкаси (зокрема, посади оператора поштового зв`язку 1, 2, 3 класу, водія автотранспортних засобів тощо), тому суд відхиляє його доводи в цій частині.

Посилання позивача на те, що 4 та 24 червня 2019 року йому з невідомих причин не пропонувалася вакансія інженера 1 категорії у відділі технології поштових послуг та логістики, яка була наявною в переліку вакансій від 25 квітня 2019 року, є безпідставними. Як було встановлено судом, однією з кваліфікаційних вимог до цієї посади є наявність, зокрема, повної вищої освіти відповідного напрямку підготовки (спеціаліст) із стажем роботи за професією інженера 2 категорії не менше 2 років (а.с. 92-95), але ОСОБА_1 не мав такого стажу роботи за відповідною професією.

Доводи позивача про те, що акти про його відмову від вибору вакансій складено заінтересованими співробітниками Черкаської дирекції АТ «Укрпошта», а відтак такі акти не є допустимими доказами, суд оцінює критично, оскільки жодних доказів на спростування вказаних актів позивачем не надано.

Крім того, допитані в судовому засіданні 11 листопада 2019 року свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили суду, що 25 квітня, 4 та 24 червня 2019 року ОСОБА_1 дійсно пропонувались вакантні по Черкаській дирекції АТ «Укрпошта» посади, але від обрання будь-якої з цих посад він відмовився, при цьому активно висловлював свою позицію про те, що не має наміру залишатись працювати на підприємстві.

Відповідно до протоколу засідання Первинної профспілкової організації Черкаської дирекції АТ «Укрпошта» від 24 червня 2019 року, профспілковою організацією було надано згоду на звільнення контролера КПП дільниці супроводу фізичного захисту та технічного обслуговування засобів сигналізації ОСОБА_1 відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячної заробітної плати (а.с. 45-47).

Вказане свідчить про те, що відповідачем також дотримано вимоги ст. 43 КЗпП України та статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Посилання позивача на те, що він мав переважне право на залишення на роботі у зв`язку з бездоганною репутацією, інвалідністю та тривалим стажем роботи, суд відхиляє з огляду на те, що позивачем не надано доказів залишення на роботі будь-яких інших контролерів на контрольно-пропускному пункті дільниці супроводу, фізичного захисту та технічного обслуговування засобів сигналізації Черкаської дирекції АТ «Укрпошта».

З огляду на викладене, в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити у зв`язку з його недоведеністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 40, 42, 49-2, 232, 233, 235 КЗпП України, ст. 12-13, 19, 81, 82, 89, 141, 259, 264-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Черкаської дирекції про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду, шляхом подання через Соснівський районний суд м. Черкас апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Черкаським апеляційним судом, якщо таке рішення не буде скасовано.

Повний текст рішення суду складено 15 листопада 2019 року.

Суддя: Я.В. Пересунько