Дата документу 18.11.2019 Справа № 331/1674/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 331/1674/19 Головуючий у 1 інстанції: Антоненко М.В.
№ 22-ц/807/3354/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

В квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він є інвалідом першої групи з дитинства по зору, що підтверджується довідкою Міністерства охорони здоров`я України від 27.10.2016 року серія НОМЕР_1 .

Він проживає у багатоквартирному житловму будинку АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок знаходиться в управлінні об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « Метеорит -2».

Головою ОСББ «Метеорит-2» є відповідачка ОСОБА_2 Протягом останніх років ОСОБА_2 , користуючись обмеженими можливостями позивача, через стан здоров`я, систематично і цинічно порушує його права як мешканця будинку:

- асфальтне покриття на прибудинковій території знаходиться в аварійному стані. Наявність глибоких ям, які він не може бачити, призводить до травм і значно перешкоджає його нормальному пересуванню;

- на міжсходовій клітині між поверхом, де він мешкає, і нижнім поверхом знято металеве огородження віконного пройому. Через те, що віконний пройом знаходиться на рівні долівки він постійно ризикую в нього потрапити ногою і травмуватися;

- у під`їзді відсутня поштова скринька його квартири, через що він не може нормально одержувати поштові відправлення, що створює йому додаткові незручності у спілкуванні;

- в зимовий період температура повітря в його квартирі не відповідає встановленим нормам (що підтверджується листами департаменту з управління ЖКГ Запорізької міської ради від 27.02.2018 року № г-0796, г-0798 та районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району 28.02.2018 № г-0101).

Всі ці і багато інших порушень є прямим наслідком протиправних дій або бездіяльності голови ОСББ «Метеорит-2» ОСОБА_2, яка не виконує належним чином свої обов`язки як голова ОСББ.

На його численні звернення і прохання усунути ці порушення відповідачка не реагує.

Нею фактично організоване цькування позивача, в під`їзді з`являються образливі листівки відносно нього та його дружини.

Ще одним способом порушення прав позивача є навмисні дії ОСОБА_2 щодо заподіяння перешкод у одержанні ним державної допомоги з оплати житлово-комунальних послуг (субсидії).

Так, відповідачка систематично надає до управління соціального захисту населення по Олександрівському району Запорізької міської ради неправдиві довідки про наявність у нього заборгованості з оплати послуг з утримання житлового будинку.

Так із листа вказаного управління від 06.04.2019 року № 01-04/1982 видно, що довідкою від 23.10.18 ОСББ «Метеорит-2» повідомляло про наявність у нього простроченої понад 2 місяці заборгованості у розмірі 849,58 грн., 21.11.2018 ОСББ повідомляло вже про наявність у заборгованості у розмірі 1296,08 грн. і це при тому, що згідно одержаного рахунку нарахування в березні 2019 складали лише 266,80 грн., а в жовтні 2018 року ще менше.

11.02.2019 року ОСББ «Метеорит - 2» повідомило про наявність у позивача заборгованості в розмірі 2096,48 грн. При цьому у отриманому ним від ОСББ рахунку станом на 01.03.2019 року вказано, що борг складає лише 1429,46 грн.

Таке явне неправомірне маніпулювання відомостями про його заборгованість свідчить, що це робиться навмисно, з метою перешкодити йому одержати житлову субсидію.

В результаті йому доводиться постійно відвідувати комісії районного управління соціального захисту для того, щоб доводити своє право на одержання житлової субсидії.

В результаті таких неправомірних дій ОСОБА_2 позивач і члени його сім`ї постійно зазнають значних фізичних і душевних страждань, принижується його честь і гідність.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд, стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 вересня 2019 року у задоволенні позову відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із частинами першою, другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Розмір такої шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять "розумність" та "справедливість" при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, рішеннях "Тома проти Люксембургу", "Калок проти Франції" (2000) та "Недбала проти Польщі", Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

Згідно із пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (зі змінами та доповненнями) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Судова колегія враховує, що позов заявлено особисто до голови ОСББ як до фізичної особи, хоча позивач не позбавлений можливості вирішувати питання щодо участі у вирішенні питань утримання будинку на загальних зборах ОССБ, в тому числі ставити питання про першочерговість проведення тих чи інших робіт.

Щодо оспорювання позивачем факту наявності заборгованості, то ці питання також можуть бути вирішені шляхом оспорювання дій ОССБ, а не особисто його голови як фізичної особи.

Враховуючи, що позивачем ОСОБА_1 не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження позовних вимог, а саме неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 , а надані позивачем докази фактично є листуванням ОСОБА_1 з Запорізькою міською радою, УПСЗН, органами поліції з різних питань, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову.

До того ж у зазначених відповідях акцентувалася увага на тому, що питання належності виконання службових обов`язків головою ОСББ вирішується вищим органом ОСББ - загальними заборами співвласників.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення, а інші обставини, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 вересня 2019 рокупо цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 18 листопада 2019 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков