Справа № 442/5240/19
Провадження № 2-з/442/3/2019
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні доказів

29 липня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі: головуючого судді Кучаковського Ю.С., за участю секретаря судового засідання Кравців Х.В., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів,

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернувся ОСОБА_1 із заявою про забезпечення доказів до подання позову до суду, у якій просить забезпечити огляд електронних доказів, скріншотів з соціальної Інтернет-мережі Facebоок. Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 на своїй персональній сторінці за адресою: [https://www.facebook.com/nthentosh?fref=gs&__tn__=%2CdlC-R-R&eid=ARBSuHUxtCE6Cz4pJ4sstSTbtfYmgQi0vLD0McUAFhZPIx8YUYuEFARjbzGEsvlggVZzWuTdvKI2DhkE&hc_ref=ARQILnIivPDM7z_20mwOSyisrArR2e9d4l_DgdBukOHc67anj19OruNkV80-_WFsf5I&dti=69004&hc_location=group], разом з ОСОБА_3 на сторінці ГО „Щасливі хвости, адміністраторами якої являються у своїх публікаціях, включаючи коментарі до публікацій за посиланням [https://www.facebook.com/groups/69004/search/?query=%D0%BD%D0%B5%D0%BB%D1%8E%D0%B4%D0%B5&epa=SEARCH_BOX], було розміщено та поширено інформацію, яка є недостовірною, не відповідає дійсності та принижує його честь, гідність та ділову репутацію. Поширення ними недостовірної інформації, порушило право на недоторканість ділової репутації кафе-їдальні „Юність та заявника як фізичної особи-підприємця, призвело до дискредитації та негативної оцінки його діяльності з боку громадськості та суспільства. Вказує, що дана інформація може бути видалена ОСОБА_4 та ОСОБА_3 після отримання позовної заяви, що унеможливить подання заявником відповідних доказів після відкриття провадження у справі та є підстави вважати, що докази, які потрібно забезпечити шляхом огляду їх судом, можуть бути знищені.

У судовому засіданні заявник підтримав подану ним заяву з підстав, викладених у ній. Повідомив суду, що збирається звертатися з позовом до суду як фізична особа, а не як фізична особа підприємець від імені кафе-їдальні „Юність, і саме до двох фізичних осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Інші сторони, до яких заявник планує подати позов, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , на підставі п. 3 ч. 4 ст. 118 ЦПК України в судове засідання не викликалися.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно п.п. 4-5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів, зокрема, зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Заявник у заяві про забезпечення доказів зазначив, про те, що дані докази необхідні для підтвердження обставин поширення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 недостовірної інформації що порушило право на недоторканість ділової репутації кафе-їдальні „Юність та заявника як фізичної особи-підприємця. Проте заяву про забезпечення доказів подано фізичною особою, а не фізичною особою-підприємцем.

Заявник вказує, що інформація, яка порушує його честь, гідність та ділову репутацію поширена відповідачем у соціальній мережі Facebook.

На підтвердження своїх вимог надав скриншоти публікацій відповідачів у соціальній мережі.

Мотивуючи необхідність задоволення його заяви про забезпечення доказів, позивач вказує на те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мають можливість редагувати публікації або видаляти їх, тому є достатні підстави вважати, що засіб доказування буде втрачений.

Суд частково погоджується з доводами заявника про ризик втрати засобів доказування, проте звертає увагу на ту обставину, що обов`язок подання доказів та доказування покладається процесуальним законом на сторони.

Аналізуючи зміст ст. 116 ЦПК України можна зробити висновок про те, що дана норма дійсно передбачає обов`язок суду забезпечити докази за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача. Проте таке забезпечення здійснюється лише щодо тих доказів, в силу специфіки яких, учасник справи позбавлений можливості самостійно здійснити таке забезпечення (огляд, фіксація, збереження).

Зокрема, заявник має право скористатися послугами „Центру компетенції Консорціуму „Український центр підтримки номерів і адрес, який проводить фіксацію і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет з видачею експертних висновків, на підставі звернень будь-яких осіб, в тому числі і окремих громадян. Висновки даного Центру, як вбачається з судової практики, суди приймають як допустимі докази.

Крім цього слід звернути увагу позивача на те, що у відповідно до ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України „Про електронний цифровий підпис. Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Заявник повідомив суду, що має електронний ключ, який фикористовує ОСОБА_8 фізична особа підприємець.

Те, що заявник використав наявні у нього можливості для формування та збереження доказів, проте такі дії не мали позитивного результату, заява про забезпечення доказів не містить.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заява про забезпечення доказів не підлягає задоволенню, оскільки є заявник не повідомив суду жодних обставин, які б свідчили про здійснення ним спроб та неможливості самостійного отримання цих доказів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.149-151, 258-261 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 01.08.2019.

Суддя Ю.С. Кучаковський