Справа № 703/1686/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Опалинської О.П.

при секретарі судового засідання Литвин Г.Т.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на період навчання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що її мати ОСОБА_4 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 1999 року по 2005 рік. Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області в 2012 році з відповідача були стягнуті аліменти на утримання позивача в розмірі 1/4 частини його заробітку доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму до її повноліття. На даний час позивач навчається та потребує допомоги, а тому звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) , щомісячно починаючи з дня подання позову та до закінчення навчання.

В судовому засіданні представник позивача та позивач заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили стягнути з відповідача аліменти на її навчання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) з дня подачі заяви до закінчення навчання, так як вона потребує допомоги.

В судовому засіданні 21 грудня 2018 року відповідач позовні вимоги не визнав, в подальшому в судові засідання не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, хоча про день, часі місце розгляду справи повідомлявся вчасно і належним чином.

Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №6 від 15 травня 2006 року судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 16 травня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 листопада 2012 року збільшений розмір аліментів визначений рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 квітня 2005 рок про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Як вбачається з довідки Національного авіаційного університету № 733 від 03 квітня 2018 року ОСОБА_1 є студенткою І курсу денної форми навчання факультету економіки та бізнес-адміністрування Національного авіаційного університету ІV рівня акредитації та навчається на договірній основі (а.с. 8).

Як вбачається із договору про навчання 17-1/ОФ-624 від 30 серпня 2017 року укладений між Національним авіаційним університетом та ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_1 виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання за освітню послугу на рівні державних стандартів. Вартість навчання за один навчальний семестр становить 8490 гривень (а.с.6).

Згідно угоди № 1008/17 на проживання в гуртожитку від 28 серпня 2017 року ОСОБА_1 уклала угоду на проживання в гуртожитку Національного авіаційного університету, вартість за проживання в якому встановлюється з дати виходу відповідного наказу, розпорядження (а.с.17-18).

Як вбачається із квитанцій від 03 лютого 2018 року та від 28 серпня 2017 року ОСОБА_1 сплатила кошти в розмірі 2200 гривень на рахунок Національного авіаційного університету за проживання в гуртожитку (а.с. 10, 13).

Із квитанцій від 09 серпня 2017 року та 03 лютого 2018 року ОСОБА_1 сплатила кошти в розмірі 8490 гривень на рахунок Національного авіаційного університету за навчання (а.с. 10).

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, а також самі діти, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року по справі 6-1296цс15.

Як роз`яснено в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи суд в повній мірі врахував всі доводи, що заслуговують на увагу. Відтак при винесенні рішення, суд не приймає до уваги довідку про розмір заборгованості по кредитному договору відповідача, як на підставу неможливості сплати ним аліментів, оскільки це його право, яким він скористався.

Посилання відповідача на те, що на його утриманні знаходиться малолітня донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не підтверджується будь-якими належними та допустимими доказами, оскільки такі суду не надав .

При вирішенні даного спору, суд, не приймає до уваги, в якості доказу, товарні чеки надані позивачем на придбання продуктів харчування, оскільки з таких не вбачається витрачання коштів саме на ОСОБА_1

Окрім того, згідно довідки Національного авіаційного університету № 733 від 03 квітня 2018 року позивач несе витрати на навчання та проживання в гуртожитку .

З врахуванням наведеного вище, суд вважає позовні вимоги позивача доведеними, відтак такими, що підлягають до задоволення.

Окрім того, за віком відповідач є працездатною особою, доводів на предмет скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я, або ж суттєвих змін у сімейному стані, які б унеможливлювали ним сплату аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, у зазначеному нею розмірі, суду не подав, за таких обставин, суд приходить до беззаперечного висновку про можливість їх сплати останнім.

Розмір аліментів визначений позивачем у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів відповідача, є тим мінімумом, який батько в силу свого батьківського обов`язку за законом повинен сплачувати дитині та який не призведе до порушення його прав та інтересів, а також те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 185, 199, 200 СК України, ст.ст. 141, 206, 247, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354, 430 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15 травня 2006 року, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на період навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04 червня 2018 року і до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-х річного віку.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

В частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць рішення підлягає до негайного виконання.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Сторони у справі :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача ОСОБА_2 , згідно ордера серія ЧК № 90305 від 25 серпня 2018 року.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 .

Головуючий О.П.Опалинська