Справа № 504/1290/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2019 року Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Жовтан П.В.,

за участю секретаря Сокурцової Т.О.,

представника позивача адвоката - Билиця І.О.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт.Доброслав Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за борговою розпискою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за борговою розпискою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.04.2016р. між ним та відповідачем ОСОБА_1 була укладена боргова розписка, про те, що позивачем було надано відповідачу в борг грошові кошти у сумі 50000 доларів США для придбання будинку. У період з 08.04.2016р. по день подання позову до суду відповідач сплачувала борг частинами, борг на разі становить 20000 доларів США. На момент подачі позову відповідач ухиляється від повернення суми боргу, мотивуючи тим, що не має можливості сплатити кінцевий борг. Тому позивач просить стягнути із відповідача борг в сумі 20000 доларів США із переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення суду.

В підготовчому судовому засіданні 31.10.2019р. представник позивача адвокат - Билиця І.О. підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. В подальшому в підготовче судове засідання, призначене на 07.11.2019р. не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача (а.с.87).

В підготовчому судовому засіданні 31.10.2019р. відповідач ОСОБА_1 визнала позовні вимоги в повному обсязі, в подальшому в підготовче судове засідання, призначене на 07.11.2019р. не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій в черговий раз зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.83)

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 на стадії підготовчого провадження звернулася до суду із заявою про визнання позовних вимог, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що згідно копії розписки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області 28.02.2012р., ІПН НОМЕР_2 , 08 квітня 2016р. одержала в борг від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Любашівським РВ УМВС України в Одеській області 24.01.1997р., ІПН НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч доларів США) для придбання будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язується повернути гроші в повному обсязі своєчасно до 08.04.2019р.

Зі зворотної сторони копії вказаної розписки містяться відмітки про те, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 : 10 000 доларів США 24.11.2016р., 10 000 доларів США 18.08.2017р., 10 000 доларів США 05.04.2018р. (а.с.4).

Таким чином, на момент розгляду справи в суді борг ОСОБА_1 становить 20 000 доларів США.

Зазначення серії та номеру паспортів, а також ІПН в розписці збігаються із копіями вказаних документів сторін (а.с.5-12).

В підготовчому судовому засіданні 31.10.2019р. відповідач ОСОБА_3 пояснила, що повністю згодна з тим, що винна гроші позивачу ОСОБА_2 в розмірі 20 000 доларів США, власноручне написання розписки підтверджує, однак на разі не може повернути гроші, оскільки не має такої суми.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18.09.2013р. №6-63цс13 була відображена правова позиція про те, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладання, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Суд приймає дану розписку в якості належного та допустимого доказу виникнення боргового зобов`язання, так як відповідач даний факт жодним чином не спростував.

Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року, у зв`язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. Також у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Верховний Суд України у Постанові від 01 березня 2017 року по цивільній справі № 6-284цс17 висловив аналогічну правову позицію, у якій зазначив, що сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу. Ураховуючи умови договору та положення статті 533 ЦК України, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення суми боргу, відповідно до умов договору та положень цієї норми, визначену за курсом долара США станом на день ухвалення судового рішення, як зазначено у позовних вимогах. У позовній заяві ОСОБА_2 наполягав на стягненні з відповідача суми боргу саме у гривневому еквіваленті, визначеному у відповідності до курсу НБУ станом на день прийняття судом рішення по справі.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 суму боргу за розпискою від 08 квітня 2019 року у розмірі 20 000 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення (100 дол. США = 2465, 7612 гривень ) становить 493 152, 24 грн.

Після всебічного, повного дослідження та оцінки наявних матеріалів справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З квитанції №0.0..1 від 08.04.2019р. вбачається, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 5352 грн. (а.с.1)

Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті повністю визнала позовні вимоги позивача, суд вважає за необхідне повернути позивачу 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.1, 2, 5, 11, 76-81,142, 200, 206, 247, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст.11, 192, 509, 525, 526, 533, 610, 625, 1046, 1047, 1050 ЦК України , суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за борговою розпискою - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 , суму боргу за розпискою від 08.04.2016р. у розмірі 493 152 (чотириста дев`яносто три тисячі сто п`ятдесят дві) грн. 24 коп., що є грошовим еквівалентом - 20 000 доларів США.

Зобов`язати УДКСУ у Лиманському районі Одеської області, повернути позивачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 , з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні ним позову, що становить 2676 (дві тисячі шістсот сімдесят шість) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 , в рахунок відшкодування понесених судових витрат по оплаті судового збору 2676 (дві тисячі шістсот сімдесят шість) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень.

Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Повне рішення складено 07.11.2019р.

Суддя: П.В. Жовтан