Ухвала

01 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 583/4787/18

провадження № 61-13505ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 лютого 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 13 червня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» про визнання протиправним та скасування наказу про застосування заходів стягнення за порушення трудової дисципліни,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що

в листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» (далі - ПАТ «Укрнафта» в особі

НГВУ «Охтирканафтогаз») про визнання протиправним та скасування наказу НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» № 840-к/тм від 14 серпня

2018 року «Про застосування заходів стягнення за порушення трудової дисципліни», яким до нього застосовано стягнення у виді догани.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 лютого 2019 року, описку в якому виправлено ухвалою цього ж суду від 05 березня

2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ НГВУ «Охтирканафтогаз»

ПАТ «Укрнафта» № 840-к/тм від 14 серпня 2018 року «Про застосування заходів стягнення за порушення трудової дисципліни» щодо накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді догани.

Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 704, 80 грн в рахунок відшкодування судових витрат.

Постановою Сумського апеляційного суду від 13 червня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Охтирканафтогаз» відхилено, а рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області

від 28 лютого 2019 року залишено без змін.

15 липня 2019 року, засобами поштового зв`язку, представник

ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Охтирканафтогаз» - адвокат Блінова С. О подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 лютого 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 13 червня 2019 року в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вважала, що судові рішення у справі № 583/4787/18 можуть бути оскаржені в касаційному порядку на підставі підпункту в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки справа має виняткове значення для відповідача, зокрема враховуючи недосконалість законодавства щодо можливості передачі матеріальних цінностей особі, в посадовій інструкції якої передбачається розширення зони обслуговування або чи збільшення об`єму робіт видами робіт пов`язаними зі зберіганням, обробкою тощо довірених цінностей, укладення з такою особою договору про повну матеріальну відповідальність, та в подальшому можливості стягнення матеріальної шкоди у разі її завдання товариству таким працівником.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно із пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України Верховний Суд визнає справу № 583/4787/18 малозначною, як справу незначної складності, зважаючи, зокрема, на категорію та складність справи, предмет позову - оскарження дисциплінарного стягнення у виді догани, кількість сторін та інших учасників справи, значення справи для сторін.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

ПАТ «Укрнафта», в особі НГВУ «Охтирканафтогаз», реалізувало своє право на апеляційний перегляд справи № 583/4787/18.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи

від 7 лютого 1995 року, державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Європейський суд з прав людини у Рішенні від 05 квітня 2018 року (справа «Зубац проти Хорватії» (Zubac v.Croatia), № 40160/12) вказав на обмеженість доступу ratione valoris до судів вищої інстанції. Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шамоян проти Вірменії» (Shamoyan v. Armenia).

Крім того Європейський суд з прав людини в Ухвалі щодо неприйнятності заяви № 26293/18 від 09 жовтня 2018 року у справі «Азюковська проти України» (Azyukovska v. Ukraine) зазначив, що застосування критерію малозначності справи було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності виключних обставин, які могли вимагати касаційного розгляду справи.

Судом не встановлено правових підстав передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України для касаційного оскарження судових рішень у малозначній справі № 583/4787/18.

Суд вважає необґрунтованими доводи особи, яка подала касаційну скаргу, про те що справа щодо оскарження, дисциплінарного стягнення у виді догани застосованого до ОСОБА_1 , має виняткове значення для

ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Охтирканафтогаз».

Доводи представника відповідача, про те, що вирішення даної справи Верховним Судом необхідно для усунення суперечностей, які можуть виникнути при стягненні із працівника матеріальної шкоди, у разі її завдання товариству, відхиляються судом, як такі що за своїм змістом є припущеннями.

Отже касаційну скаргу подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі; справа № 583/4787/18 розглянута судами першої та апеляційної інстанцій, які мали повну юрисдикцію; наявність обставин передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судом не встановлена, а тому відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 лютого 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 13 червня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» про визнання протиправним та скасування наказу про застосування заходів стягнення за порушення трудової дисципліни.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович