Єдиний унікальний номер 233/201/19 Номер провадження 22-ц/804/1480/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд в складі:

судді - доповідача Будулуци М.С.,

суддів: Біляєвої О.М., Папоян В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні без виклику сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на непрацездатну дружину (унікальний номер справи233/201/19, головуюча суддя 1 інстанції Наумик О.О., рішення ухвалене в місті Костянтинівка Донецької області 19 березня 2019 року, дата складання повного тексту рішення - 22 березня 2019 року ),-

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2019 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що під час спільного життя з відповідачем у неї народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею (позивачем) і перебуває на її утриманні.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. Вона здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років.

До розірвання шлюбу відповідач перестав надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини та на її утримання,в зв`язку з чим ОСОБА_2 звернулась до суду з окремою заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини та з вказаним позовом до відповідача.

Відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має, працює без офіційного працевлаштування та має можливість сплачувати аліменти на її утримання.

Просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3 трьох років.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 14 січня 2019 року, щомісячно, до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Із вказаним рішенням суду не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 , оскільки він ніде не працює і не має можливості утримувати непрацездатну дружини через незадовільний матеріальний стан.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що суд не врахував того, що в теперішній час він знаходиться на обліку в Костянтинівському центрі зайнятості населення, матеріальне становище його значно погіршилось. Твердження апелянта про те, що він ( ОСОБА_1 ) працює без офіційного працевлаштування та має свій дохід, як співвласник ювелірної майстерні, не відповідає дійсності. Водночас, позивач ОСОБА_2 отримує державну соціальну допомогу на дитину.

Відзив на апеляційну скаргу позивач не надала.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що предметом спору є стягнення аліментів, з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги, відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється без повідомлення сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 , виходячи з наступних підстав.

За приписами ч.ч. 1 - 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі. Суд не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено наступні неоспорені обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 ,її матір`ю є ОСОБА_2 , а батьком - ОСОБА_1 (а.с. 4).

Малолітня донька проживає разом з матір`ю в АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні, що не заперечує відповідач (а.с. 4, 5, 48).

З 01 квітня 2017 року по 30 квітня 2020 року позивач отримує допомогу при народженні дитини в Управлінні соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (а.с. 7, 49).

Судовим наказом з відповідача на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнуто аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 29 січня 2019 року (а.с. 55).

З 28 лютого 2019 року відповідач зареєстрований як безробітний в Костянтинівському міському центрі зайнятості, про що свідчить довідка вказаного центру зайнятості № 08/637 від 05 березня 2019 року (а.с. 53).

27 лютого 2019 року відповідач звільнився з роботи у фізичної особи-підприємця « ОСОБА_6» за п.1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін (а.с. 23, 23а).

Як вбачається з довідки ЛКК № 177/9, виданої лікарняним закладом, ОСОБА_1 за станом здоров`я має протипоказання до тяжкої фізичної праці з тривалим перебуванням на ногах в несприятливих метеоумовах (а.с. 62).

З паспорту відповідача видно, що ОСОБА_1 зареєстрований в будинку АДРЕСА_2 (а.с.27). При вирішенні справи суд врахував вимоги ч. 1 ст. 79 . ч.1 ст.80 та 84 СК України.

Суд зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. А відповідно до вимог ч.4 ст.84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Проаналізувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів відповідача, враховуючи що позивач здійснює догляд за малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходяться на її утриманні, а відповідач є батьком дитини, який може надавати матеріальну допомогу, оскільки є працездатним та спроможній надавати аліменти, в тому числі, і зі своєї допомоги по безробіттю. Вирішуючи питання щодо розміру аліментного стягнення, суд, окрім наведеного вище, врахував, що на утриманні відповідача знаходиться їхня спільна з позивачем дитина - дочка ОСОБА_3 , на утримання якої судовим наказом від 22 лютого 2019 року з відповідача з 29 січня 2019 року стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, а тому вважав за необхідне частково задовольнити позов та стягнути з відповідача на утримання позивача аліменти в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову до суду, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Одночасно суд у висновках зазначив, що протипоказання відповідача до тяжкої праці не свідчить про його непрацездатність й неспроможність заробляти кошти в іншій спосіб, ніж за допомогою тяжкої фізичної праці.

Однак, з такими висновками суду погодитись не можливо, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями частини другої, четвертої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Однак, суд першої інстанції зробив помилковий висновок, стосовно можливості відповідача утримувати позивача.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований як безробітний в Костянтинівському міському центрі зайнятості і має статус безробітного. У лютому 2019 року допомогу по безробіттю відповідач не отримував, про що свідчить довідка про доходи ОСОБА_1 , яка видана Костянтинівським міським центром зайнятості № 081637 від 05 березня 2019 року (а.с. 54).

Згідно довідки про доходи, виданої Костянтинівським міським центром зайнятості № 08/1256 від 17 травня 2019 року, ОСОБА_1 у березні 2019 року отримав допомогу як безробітний в сумі 491 грн. В квітні 2019 року йому нараховано 610 грн., сплачено ним аліменти в розмірі 329 грн. 59 коп. Загальна сума його доходу за період з лютого по квітень 2019 року становить 1 101 грн.93 коп., що значно нижче розміру прожиткового мінімуму, встановленого на працездатну особу з 1 січня 2019 року в розмірі 1 921 грн., згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII (а.с.

Також судом встановлено, що відповідач має вади здоров`я, а саме - хронічний попереково-крижовий радикуліт в стадії загострення з больовим синдромом, йому протипоказана тяжка фізична робота з тривалим перебуванням на ногах та робота в несприятливих метеоумовах.

Отже, відповідач в теперішній час має статус безробітного, має вади здоров`я, отримує допомогу безробітного, у розмірі, який менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого на працездатну особу.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що відповідач є платником аліментів на дитину - ОСОБА_3 в розмірі ? частки заробітку (доходу) боржника до досягнення нею повноліття.

Ці обставини свідчать про те, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання непрацездатної дружини.

З урахуванням наведеного, висновок суду першої інстанції про можливість відповідача утримувати дружину не можна визнати законним і обґрунтованим.

Що ж стосується твердження позивача про те, що відповідач отримує дохід, як співвласник ювелірної майстерні, не підтверджено належними та допустимими доказами.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Установивши, що суд першої інстанції, ухваливши рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини, допустив невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильно застосував норми матеріального права і порушив норми процесуального права, суд апеляційної інстанції скасовує рішення у справі з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

За приписами частини тринадцятої статті 141 ЦУПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову в справі про стягнення аліментів, а тому, судові витрати, понесені відповідачем за подачу апеляційної скарги по справі, не можуть бути покладені на позивача.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п.2, 4 ч. 1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2019 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на непрацездатну дружину відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді:

Повний текст постанови складений 28 травня 2019 року.

Суддя Донецького апеляційного суду Будулуца М.С.