Справа № 163/2403/18 Головуючий у 1 інстанції: Чишій С. С.
Провадження № 22-ц/802/659/19 Категорія: 24 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Здрилюк О. І., Федонюк С. Ю.,

з участю:

секретаря судового засідання Вергуна Т. С.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватне акціонерне товариство «Волиньобленерго», ОСОБА_2 , про стягнення суми страхового відшкодування в порядку захисту прав споживачів за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зуба Василя Васильовича на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 27 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» (ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП»), треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватне акціонерне товариство «Волиньобленерго» (ПрАТ «Волиньобленерго»), ОСОБА_2 , про стягнення суми страхового відшкодування в порядку захисту прав споживачів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21.02.2018 року по вулиці Брестській в місті Любомль Волинської області мала місце дорожньо-транспортна пригода. В ній ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «УАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ПрАТ «Волиньобленерго», де останній працює водієм-електромонтером, в порушення п.13.1 ПДР України не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, в результаті чого скоїв зіткнення з належним на праві власності позивачу автомобілем «Фольксваген-Пассат», номерний знак НОМЕР_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 23.03.2018 ОСОБА_2 визнано винним в цій дорожньо-транспортній пригоді. Завданий позивачу пошкодженням автомобіля матеріальний збиток за висновком експертного авто-товарознавчого дослідження складає 40 895,07 гривень. За наданими позивачем документами страхова компанія винної сторони ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» збитки відшкодувала частково на суму 15 526,70 гривень, решту 25 386,37 гривень в добровільному порядку не сплачує. Вважає, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, чим порушив право позивача, передбачене укладеним договором страхування і ст.ст. 22, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також право як споживача згідно із Законом України «Про захист прав споживачів», оскільки невиплата страхового відшкодування у повному розмірі є істотним недоліком у наданні послуг страхування, за якими в даному випадку він є споживачем. Крім того, з метою отримання страхового відшкодування і захисту своїх прав вимушено поніс матеріальні затрати, які вважає матеріальною шкодою і складається із: вартості проведеного експертного дослідження в сумі 1 800,00 гривень; вартості відсилання електронних повідомлень і листа, пов`язаних із необхідністю здійснення огляду пошкодженого транспортного засобу, - 400,28 гривень; сплаченого судового збору у попередній справі з позовними вимогами до ПрАТ «Волиньобленерго», у якій від позову він відмовився з огляду на зміну судової практики, в розмірі 1 472,80 гривень. У зареєстрованому в канцелярії суду 23.01.2019 клопотанні представник позивача ці матеріальні затрати назвав судовими витратами.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 27 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Зуб В. В. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що відповідачем сплачено 15526,74 грн страхового відшкодування на підставі Звіту з оцінки транспортного засобу № 3223 від 26.02.2018. Судом першої інстанції також взято до уваги Звіт з оцінки транспортного засобу № 3223 від 26.02.2018, який здійснено на замовлення відповідача. В той же час відповідно до Висновку експертного дослідження № 888 від 23.04.2018, який здійснено на замовлення представника позивача, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 37758,06 грн, матеріальний збиток - 40 895,07 грн. Висновок експертного дослідження № 888 містить посилання на необхідність заміни бампера, оскільки коефіцієнт зносу автомобіля дорівнює 0, оскільки строк експлуатації дорівнює 6,64 роки (п. 6.3.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (01.07.2011 - 21.02.2018 = 6,64 роки). Таким чином коефіцієнт зносу автомобіля Ез = 0 (п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів). Відтак згідно п. 4.2. додатку 8 Таблиці В1 Методики визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, пошкоджений бампер підлягає саме заміні, а не ремонту (відновленню). Звіт з оцінки транспортного засобу № 3223 не містить посилання на необхідність заміни бампера, оскільки неправильно визначено строк експлуатації автомобіля, який за висновками експерта дорівнює 7,08 років, що є порушенням п.6.3.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Відповідно ця помилка лягла в основу неправильності визначення коефіцієнту зносу, а відтак і висновку про заміну чи ремонт бампера.

Таким чином, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи представник позивача просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відзиви на апеляційну скаргу в даній справі не подавались.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна відповідно до норм ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів розмір відшкодування заподіяної йому шкоди внаслідок пошкодження автомобіля і необхідності заміни бампера, а відтак - не довів і неправильність визначення розміру страхового відшкодування страховою компанією, а тому в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування, а також витрат на проведення експертного дослідження, які є похідними вимогами, необхідно відмовити. Позовні вимоги про стягнення 1 472,80 гривень сплаченого судового збору в іншій цивільній справі до ПрАТ «Волиньобленерго» не є заподіяною відповідачем шкодою в розумінні ст.1166 ЦК України і не є витратами, пов`язаними з розглядом даної справи, згідно із положеннями ст.133 ЦПК України. Позивач в даному випадку не є споживачем послуг, які надає ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП», так як з цим відповідачем такого договору він не укладав. Згідно страхового полісу у відповідача застрахована цивільно-правова відповідальність третьої особи ПрАТ «Волиньобленерго», тому послуги страхування надаються саме цій особі, а позивачу страховиком може бути лише відшкодована шкода замість страхувальника ПрАТ «Волиньобленерго». Отже, правовідносини, що склалися між сторонами у даному спорі, не підпадають під предмет регулювання Закону України «Про захист прав споживачів». Даний Закон може застосовуватися, коли позивач прямо вказує на порушення норм, гарантованих цим Законом, наприклад, права на інформацію при ненаданні для ознайомлення правил страхування, тощо.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 лютого 2018 року о 09:45 годині по вулиці Брестській в місті Любомль Волинської області ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «УАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , при виконанні маневру розвороту в порушення п.13.1 Правил дорожнього руху не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 23.03.2018 винуватим у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнаний ОСОБА_2 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Згідно із копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 і повідомлення ПрАТ «Волиньобленерго» від 31.07.2018 року власником автомобіля «УАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , є ПрАТ «Волиньобленерго», з яким винуватець ДТП ОСОБА_2 перебуває у трудових відносинах.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ПрАТ «Волиньобленерго» була застрахована у ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2593967 від 20.01.2017, відповідно до якого ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, складає 100 000,00 гривень, франшиза - 500,00 гривень. Забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «УАЗ», номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно із копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 власником автомобіля «Фольксваген-Пассат», номерний знак НОМЕР_2 , є позивач ОСОБА_1

У момент ДТП цим автомобілем на підставі довіреності від 10.10.2017 керував ОСОБА_3

23.02.2018 ОСОБА_3 подав ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» повідомлення від потерпілої особи про настання дорожньо-транспортної пригоди. У ньому вказав, що внаслідок ДТП в автомобілі потерпілої сторони пошкоджені: передня ліва фара, передній бампер з лівої сторони, передні ліві ходові вогні, хромовані деталі на передньому бампері зліва, протитуманна ліва фара. Достовірність цієї підтвердив власноручним підписом.

Цього ж дня ОСОБА_3 подав заяву про виплату страхового відшкодування, однак без визначення її розміру.

26.02.2018 аварійним комісаром за участю ОСОБА_3 , проведено огляд автомобіля «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_2 . Оглядом встановлено, що для відновлення автомобіля необхідно замінити пошкоджені деталі, що не підлягають відновленню: ліва передня фара, ліва передня протитуманна фара з денними габаритними вогнями, пластикова декоративна накладка з лівої сторони переднього бампера (хромована), кріплення переднього бампера з лівої сторони. Також зауважено, що в ході подальшого дефектного та фактичного ремонту можуть бути виявлені приховані пошкодження в зоні удару. Результати огляду зафіксовані в акті огляду транспортного засобу, який ОСОБА_3 підписаний без будь-яких зауважень.

Довідкою поліцейського СРПП № 4 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області стверджено, що внаслідок ДТП 21.02.2018 автомобіль «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження: передньої лівої фари, переднього бампера з лівої сторони, декоративних хромованих деталей на передньому бампері з лівої сторони, переднього лівого ліхтаря денного світла на передньому бампері.

Згідно із звітом № 3223 з оцінки транспортного засобу від 26.02.2018, складеного аварійним комісаром на виконання укладеного між ФОП ОСОБА_4 та ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» договору згідно заяви останньої про виконання авто-товарознавчого дослідження, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_2 , складає 22 163,36 гривень, вартість завданого його власнику матеріального збитку внаслідок пошкодження при ДТП - 16 026,74 гривень.

На замовлення ОСОБА_3 20.04.2018 був проведений огляд автомобіля «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_2 , експертом Гіруком Б. В.

Для участі у цьому огляді електронними повідомленнями експертом запрошувались представник ПрАТ «Волиньобленерго» і ОСОБА_2 , які вони отримали 19.04.2018, проте на огляд не прибули.

Проведеним у присутності ОСОБА_3 оглядом встановлено, що в автомобілі підлягають заміні наступні деталі: бампер передній, гратка повітропроводу передня ліва, кріплення зовнішнє ліве переднього бамперу, ліва направляюча переднього бамперу, фара ліва в зборі, протитуманна ліва фара.

Відповідно до складеного висновку експертного дослідження № 888 від 23.04.2018 вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 37 758,06 гривень, матеріальний збиток - 40 895,07 гривень.

За проведення цього експертного дослідження позивачем сплачено 1800,00 гривень.

15.06.2018 у ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» зареєстрована заява ОСОБА_3 про виплату страхового відшкодування в сумі 39 558,06 гривень, з яких: 37 758,06 гривень - на ремонт автомобіля, 1 800,00 гривень - витрати на експерта.

23.08.2018 відповідачем на підставі звіту № 3223 від 26.02.2018 складено страховий акт № 405-776/18, відповідно до якого розмір завданого пошкодженням автомобіля «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_2 , матеріального збитку визначено у 16026,74 гривень; за мінусом франшизи (500,00 гривень) до виплати підлягає 15 526,74 гривень страхового відшкодування.

Згідно із випискою АТ КБ «Приватбанк» зазначена сума страхового відшкодування 23.08.2018 була зарахована на картковий рахунок ОСОБА_3

Також встановлено, що позивач ОСОБА_1 як власник пошкодженого автомобіля через свого представника в липні 2018 року звертався в Любомльський районний суд Волинської області з позовом до ПрАТ «Волиньобленерго» (треті особи - ОСОБА_2 , ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП») про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених в результаті ДТП.

Ухвалою суду від 27.09.2018 провадження у цій справі закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст.255 ЦПК України у зв`язку із відмовою представника позивача від позову.

Пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Пунктом 22.1. статті 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV) визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 34.4. ст. 34 Закону № 1961-IV для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку. Страховик не може відмовити страхувальнику в проведенні розслідування і повинен ознайомити аварійного комісара з усіма обставинами страхового випадку, надати всі необхідні матеріальні докази та документи.

Відповідно до п. 36.2. ст. 34 Закону № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).

Спір у даній справі фактично зводиться до необхідності заміни бампера у пошкодженому автомобілі позивача.

Судом першої інстанції встановлено, що під час проведення 26.02.2018 аварійним комісаром огляду автомобіля позивача було зафіксовано пошкодження наступних деталей: лівої передньої фари, лівої передньої протитуманної фари з денними габаритними вогнями, пластикової декоративної накладки з лівої сторони переднього бампера (хромованої), кріплення переднього бампера з лівої сторони.

Із цим переліком пошкоджень погодилась довірена особа позивача ОСОБА_3 , підписавши акт огляду транспортного засобу без будь-яких зауважень і претензій, тим самим підтвердивши правильність, повноту проведеного огляду і належну фіксацію його результатів. При цьому, ОСОБА_3 не клопотав про залучення до участі в огляді аварійного комісара чи експерта з його сторони.

Виявлені пошкодження погоджено відновити шляхом заміни цих деталей, оскільки вони не підлягають відновленню, про що, як зазначалось вище, довірена особа позивача зауважень не висувала.

Виходячи із цих пошкоджень, було складено відповідну калькуляцію, до якої включено вартість наступних запасних частин: лівої гратки повітропроводу, зовнішнього лівого кріплення переднього бамперу, лівої направляючої переднього бамперу, лівої фари в зборі, протитуманної лівої фари.

На підставі акту огляду та проведеної калькуляції аварійним комісаром було складено звіт № 3223 з оцінки транспортного засобу.

Під час проведення огляду транспортного засобу 20.04.2018 за заявою довіреної особи позивача експертом були встановлені наступні пошкодження деталей автомобіля, які підлягають заміні, а саме: бампер передній, передня ліва гратка повітропроводу, зовнішнє ліве кріплення переднього бамперу, ліва направляюча переднього бамперу, ліва фара в зборі, протитуманна ліва фара.

Із проведеної на підставі цього огляду калькуляції ремонту вбачається, що до неї включені аналогічні запасні частини, що й в калькуляції, проведеної по заяві страхової компанії, а також включений передній ґрунтований бампер вартістю 18 038,69 гривень.

Отже, в експертному дослідженні №888 від 23.04.2019 передбачено калькуляцію з повним демонтажем та заміною усього бамперу, тоді як у попередньому висновку, складеному за участю страховика та довіреної особи позивача, сторонами було погоджено про заміну кріплення переднього бамперу з лівої сторони. Про утворення лише локаційної деформації бамперу, а не його повне знищення міститься інформація в повідомленні про ДТП від потерпілої особи, а також в довідці про ДТП, складеній Патрульною службою.

А тому суд першої інстанції підставно не прийняв в якості достовірного доказу Висновок експертного дослідження № 888 від 23.04.2018.

Відповідач виконав свої зобов`язання за наведеними вище вимогами закону, забезпечивши у встановленому порядку і у встановлений строк проведення огляду (щодо якого претензії чи зауваження не надходили), підготовку відповідного звіту оцінки транспортного засобу і виплату страхового відшкодування відповідно до умов страхового полісу та положень чинного законодавства. Обов`язок доведення розміру заподіяної шкоди у спірних правовідносинах покладений на позивача як потерпілу сторону.

Відповідно до п. 8.5.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 рішення про заміну складових частин КТЗ приймається у разі неможливості їх відновлення відповідно до технічних вимог або в разі економічної недоцільності їх відновлення (ремонту).

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач не довів необхідності заміни бампера, а отже й не довів неправильності визначення страхового відшкодування страховою компанією, а тому підставно відмовив в задоволенні позовної вимоги про стягнення страхового відшкодування, а також вимоги про стягнення витрат на проведення експертного дослідження, яка є похідною вимогою. Суд першої інстанції правильно застосував норми Закону «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

За ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зміст оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також про невідповідність висновків суду обставинам справи.

На підставі наведеного, враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зуба Василя Васильовича залишити без задоволення.

Рішення Любомльського районного суду Волинської області від 27 березня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 11 червня 2019 року.

Головуючий

Судді