Справа № 357/7972/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в порядку спрощеного позовного провадження)

03 травня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Дубановська І. Д. ,

при секретарі - Огер О. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

представник відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, установив, що:

зазначена позовна заява надійшла до суду в липні 2018 року.

Згідно неї ОСОБА_1 просив: стягнути із ОСОБА_3 17 900 грн.

За його твердженням, ним надано ОСОБА_3 грошові кошти 17 900 грн., які, як він вважав, призначались для утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 звернулась із заявою про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів, яку суд задовольнив.

Вказане свідчить, що раніше надані ним гроші, вона не вважає аліментами.

В зв`язку із цим вони є безпідставно набутими і підлягають поверненню в порядку визначеному ст. 1212 ЦК України.

ОСОБА_3 заперечувала проти позову посилаючись на те, що ОСОБА_1 сплачував аліменти добровільно, менше року, в зв`язку із їх недостатністю, вона була змушена звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу. Припущення висловлені в позові, що вона не вважає надані кошти аліментами є домислами ОСОБА_1

16.11.2018 року розгляд справи відкладений за клопотанням представника позивача.

20.12.2018 року розгляд справи відкладений за клопотанням представника позивача в зв`язку із необхідністю ознайомитись із відзивом.

11.03.2019 року розгляд справи відкладений у зв`язку із неявкою позивача та його представника.

03.05.2019 року суд заслухав вступне слово позивача, представника позивача, відповідача, дослідив матеріали справи, після чого видалився до нарадчої кімнати.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

З пояснень позивача, його представника, відповідача та письмових доказів, установлено, що сторони мають спільного сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно наказу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.09.2017 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2018 року розмір аліментів зменшений з 1/4 частини до 1/6 частини.

Воно набрало законної сили - 25.10.2018 року.

Згідно дублікатів квитанцій від 07.11.2016 року, від 15.06.2016 року, від 15.11.2016 року, від 14.08.2017 року, 10.02.2017 року, від 24.10.2017 року, від 21.01.2017 року, від 21.09.2017 року, від 20.08.2017 року, 27.12.2016 року, від 12.03.2017 року, від 09.04.2017 року, від 10.05.2017 року ОСОБА_1 надавав ОСОБА_3 грошові кошти на загальну суму 17 900 грн.

В подальшому ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_3 про їх повернення, оскільки вони є безпідставно набутими.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Відповідно до практики Великої палати Верховного суду зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Вiдсутнiсть правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала (постанова ВС від 16.01.2019, справа № 753/15556/15-ц).

Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, надані аліменти та інші грошові суми, якщо їх виплата проведена фізичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, поверненню не підлягають.

За ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, обов`язок батьків утримувати дитину існує в силу закону.

Згідно ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, в разі відсутності згоди щодо способу виконання одним з батьків обов`язку утримувати дитину, в тому числі розміру аліментів, спір між ними може бути вирішений в судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що позивачем надано відповідачу грошові кошти в розмірі 17 900 грн. Згідно позову та його пояснень, їх цільове призначення - допомога на розвиток та утримання сина.

Суд зазначає, що згідно закону, позивач зобов`язаний утримувати свого сина, в тому числі матеріально.

Отже, підстав вважати, що грошова сума, яку просить стягнути позивач є безпідставно набутою немає. Доказів, що вона перерахована внаслідок помилки чи недобросовісних дій відповідача, матеріали справи не містять.

Таким чином, за викладених обставин, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів - залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили в порядку встановленому ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, в порядку встановленому законом, протягом тридцяти днів.

Строк на апеляційне оскарження починає свій перебіг з дня складання повного рішення суду та може бути поновлений на підставах визначених ч. 2,3 ст. 354 ЦПК України.

Скорочене рішення складене та проголошене - 03.05.2019 року.

Повне рішення суду складене - 08.05.2019 року.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіІ. Д. Дубановська