Провадження 2/127/2667/19
УХВАЛА

24 липня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за його позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про виділ частки в натурі із майна, що є спільною частковою власністю,

ВСТАНОВИВ :

В наведеній вище справі позивач звернувся до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору.

Клопотання мотивоване тим, що відповідно до ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

На момент подання позову вартість частки будинковолодіння позивача, про виділ якої він звернувся до суду та із якої розраховується судовий збір, невідома. Але водночас позивач звертається до суду з клопотанням про призначення судової будівельно-технічної експертизи, серед питань якої просить визначити вартість його частки у спільному будинковолодінні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік. Згідно з ч. 2 цієї ж статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд не вважає поважними причини для відстрочення позивачу сплати судового збору і попередньо визначає судовий збір у розмірі 2000 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Згідно з ч. 3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. №10 єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної чи юридичної особи (наприклад, довідка про фінансову звітність, довідка про доходи, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Таких документів позивач суду не подав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про залишення без задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 136 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити без задоволення клопотання позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про виділ частки в натурі із майна, що є спільною частковою власністю.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя