Справа № 581/734/19
Провадження № 2/581/271/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 листопада 2019 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді Сізова Д.В.,

з участю секретаря судового засідання Самілик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Липоводолинської селищної ради Сумської області

про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

23 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

Вимоги обґрунтовує тим, що після смерті двоюрідної сестри (по батьковій лінії) ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона є спадкоємцем за заповітом на все майно померлої окрім земельних ділянок сільськогосподарського призначення, однак вона пропустила строк для прийняття спадщини з таких причин.

Вказує, що вона знала про те, що ОСОБА_2 склала на неї заповіт, яким заповіла їй усе належне їй майно. Проте, після смерті сестри вона тривалий час не могла віднайти ні заповіту, ні правовстановлюючих документів на будь-яке майно. Нещодавно, перебираючи речі в будинку померлої, її син знайшов вказані документи.

У зв`язку з викладеним, просить визначити їй додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2

Сторони, їх представники у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивач позов підтримав, відповідач визнав позовні вимоги, просили розглянути справу без їхньої присутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що 21 січня 2000 року ОСОБА_2 отримала після смерті ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину на належний їй житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 (а.с.6).

7 лютого 2002 року ОСОБА_2 заповіла все своє майно ОСОБА_1 . Заповіт посвідчувався державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори Чорним В.В. 7 лютого 2002 року, реєстровий № 170 (а.с. 7).

4 березня 2016 року ОСОБА_2 заповіла належні їй земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами, 2,303 га та 1,063 га, ОСОБА_4 . Заповіт посвідчувався приватним нотаріусом Липоводолинського районного нотаріального округу Бондаренко О.В. 4 березня 2016 року, реєстровий № 234 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (а.с. 9).

Із довідки Липоводолинської селищної ради Сумської області від 10 жовтня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 на час смерті була зареєстрована та самотньо проживала по АДРЕСА_1 . Інших зареєстрованих за вказаною адресою осіб не було (а.с. 10).

Постановою державного нотаріуса Липоводолинської районної державної нотаріальної контори Мельника В.О. від 29 жовтня 2019 року №2225/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 Відмова мотивована тим, що спадщину після смерті ОСОБА_2 ніхто, зокрема і позивач, не прийняв.

Із наданої державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори Мельником В.О. інформації від 31 жовтня 2019 року, а також із вказаної постанови нотаріуса вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалася, відомості про спадкоємців, які відповідно до ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину, відсутні.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Статтею 3 ЦК України, зокрема, передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачка вправі реалізувати своє право на спадкування відповідно до положень ч. 2 ст. 1254 ЦК України, оскільки складений ОСОБА_2 заповіт від 4 березня 2016 року скасовує попередній заповіт від 7 лютого 2002 року лише в частині розпорядження земельними ділянками, площами, 2,303 га та 1,063 га.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 в силу своєї юридичної необізнаності не скористалася правом на прийняття спадщини та не подала вчасно заяву про прийняття спадщини, з огляду на дотримання вимог законності та справедливості, суд вважає вказані причини пропуску строку поважними і такими, що дають підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий, тривалістю два місяці, строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебіг якого починається з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Липоводолинська селищна рада Сумської області; вул. Роменська, 10, селище Липова Долина, Сумська область; ЄДРПОУ: .

Суддя Д. В. Сізов