РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Бондаренка К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради про визнання права власності на частку нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Сєвєродонецької міської ради (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на частку нерухомого майна, в якій просить визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що їй на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.09.2000 року та на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07.04.2006 року, належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Оригінал договору купівлі-продажу квартири, укладений 02.09.2000 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і позивачем ОСОБА_1 , нею був втрачений. Отримати його дублікат в Першій Сєвєродонецькій державній нотаріальній конторі позивач не має можливості, оскільки нотаріальні документи по 2000 рік включно були передані до Луганського обласного державного нотаріального архіву та перебувають у м. Луганську, який знаходиться на тимчасово непідконтрольній території України. Відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно за позивачем 22.09.2006 року зареєстрована 1/2 частка квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07.04.2006 року. Відомості з договору купівлі-продажу квартири від 02.09.2000 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно не внесені, хоча державна реєстрація права власності КП «Сєвєродонецьке БТІ» відбулась 27.09.2000 року за № 637.

Представник позивача в судовому засіданні присутній не був, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області від 11.07.1996 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 01.12.2000 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори 02.09.2000 року, ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_3 та ОСОБА_1 купили квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з копією ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07.04.2006 року у справі №2-72/06 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл майна, затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 до ОСОБА_3 таким чином:

1. Відповідач ОСОБА_3 зобов`язується виплатити позивачці ОСОБА_1 з суми продажу за квартиру 37100 грн., 1180 грн. у рахунок погашення боргу за сплату квартирних послуг. Відповідач ОСОБА_3 зобов`язується зняти себе з реєстраційного обліку з спірної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з 07.04.2006 року по 01.05.2006 року. За відповідачем ОСОБА_3 залишається наступне спірне майно, а саме: м`які меблі, телевізор маленький ч/б, відеомагнітофон.

2. Позивачка ОСОБА_4 зобов`язується виплатити відповідачу ОСОБА_3 15360 грн. у перекладі 3000 доларів США. За позивачкою ОСОБА_1 залишається наступне спірне майно, а саме: музичний центр, пральна машина «Індезіт», шифоньєр - 2 шт., телевізор «Голд Стар», журнальний столік, холодильник «Норд», пилосос «Ракета», килими, кухня, тумбочки, стіл полірований, після вступу ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області у законну силу.

У вказаній ухвалі суддею Сєвєродонецького міського суду Луганської області Андрєєвим М.П. зроблено допис наступного змісту: «10.08.2006 року. Після переведення грошей відповідачу ОСОБА_3 позивачкою ОСОБА_1 в сумі 3000 доларів США право власності на 1/2 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , переходить від відповідача ОСОБА_3 до позивачки ОСОБА_1 ».

Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11921367 від 22.09.2006 року за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Сєвєродонецького міського суду від 07.04.2006 року.

З копії технічного паспорта, складеного 21.07.2006 року КП «Сєвєродонецьке БТІ», на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . 1/2 частка квартири належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 02.06.2000 року та 1/2 частка квартири - на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Сєвєродонецького міського суду від 10.08.2006 року.

Представник позивача ОСОБА_5 в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори щодо отримання дублікату договору купівлі-продажу квартири від 02.09.2000 року.

Згідно з копією відповіді Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори №1087/01-16 від 12.08.2019 року ОСОБА_5 повідомлено, що у зв`язку з передачею Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою нотаріальних документів по 2000 рік включно до Луганського обласного державного нотаріального архіву видати дублікат договору купівлі-продажу квартири, посвідчений 02.09.2000 року Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою та зареєстрований за реєстровим номером 1-1220, не є можливим. Для отримання дублікату договору купівлі-продажу квартири необхідно звернутись до Луганською обласного державного нотаріального архіву.

19.08.2019 року представник позивача ОСОБА_5 в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до Луганського обласного державного нотаріального архіву щодо отримання дублікату договору купівлі-продажу квартири від 02.09.2000 року.

Відповідно до копії відповіді Луганського обласного державного нотаріального архіву №840/01-20 від 20.08.2019 року ОСОБА_5 повідомлено, що відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 25.11.2014 № 46-В «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області», та наказу від 21.02.2019 № 56-В «Про зміну місцезнаходження Луганського обласного державного нотаріального архіву», документи Луганського обласного державного нотаріального архіву, у тому числі, договір купівлі-продажу квартири, посвідчений Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою 02.09.2000 за реєстровим № 1-1220, на ім`я ОСОБА_1 до м. Старобільська та м. Сєвєродонецька не передавались і перебувають у місті Луганську на тимчасово не підконтрольній території України. Таким чином, на сьогоднішній день відсутня можливість надати дублікат по вказаному договору купівлі-продажу.

Згідно з копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №181538448 від 18.09.2019 року станом на день отримання інформації до Реєстру прав власності на нерухоме майно внесені відомості про об`єкт нерухомого майна - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Власником 1/2 частки квартири на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Сєвєродонецького міського суду від 10.08.2006 року, є ОСОБА_1 .

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі сукупності вищевказаних письмових доказів судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори 02.09.2000 року та зареєстрованого за реєстровим номером 1-1220, набула право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . 1/2 частка вказаної квартири, яка на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.2000 року, належала ОСОБА_3 , також перейшла у власність позивачу ОСОБА_1 на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Сєвєродонецького міського суду від 07.04.2006 року. Оригінал договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори 02.09.2000 року та зареєстрованого за реєстровим номером 1-1220, позивачем втрачено та отримати його дублікат неможливо.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені позивачем у позові в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку із чим позовна заява ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради про визнання права власності на частку нерухомого майна підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 27 від 05.11.2019 року про сплату судового збору у сумі 768 грн. 40 коп. Разом з тим, суд враховує, що цей спір виник не з вини відповідача, а виключно внаслідок відсутності у позивача відповідних правовстановлюючих документів. Отже, справедливим та розумним буде не стягувати судові витрати з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради про визнання права власності на частку нерухомого майна - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Б. Баронін