Провадження № 2/727/1811/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Волошина С.О.

при секретарі судових засідань Бринзилі А.А.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ), представник позивача адвокат Цеханський Вадим Дмитрович ( АДРЕСА_2 вул.Ясська, 12/19) до ОСОБА_3 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина та малолітньої донька, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина та малолітньої донька.

В позовній заяві вказує, що 17.08.2001 року позивач з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу у сторін народилися діти: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюб з відповідачем не розірвано, однак носить формальний характер, сімейний побут ведуть окремо, немає спільного бюджету, проживає з дітьми проживає окремо від відповідача.

Позивач вказує, що відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей та приховує розмір своїх доходів.

Всі витрати на утримання дітей несе вона сама. Вказує, що відповідач достатньо заробляє, проте всі кошти витрачає на себе, зокрема на спиртні напої.

Так, відповідач має стабільний, регулярний дохід, працює офіційно в стрілекій команді станції Чернівці ВСП (виробничо структурний підрозділ) «Івано-франківський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» на посаді начальника відділення стрілецької команди станції Чернівці, дохід за період з січня 2019 року по липень 2019 року в середньому складає 10000 грн., що підтверджується довідкою про доходи.

В свою чергу вона працює на посаді лаборанта у Львівському відокремленому підрозділі Державної установи «Лабораторний центр на залізничному транспорті МОЗУ» і її дохід значно менший ніж у відповідача, що підтверджується довідкою про доходи.

Їх спільні діти навчаються у ЧЗОШ І-ІІІ ступенів №11 у 9 та 5 класі. Крім цього їх донька навчається в групі, що працює на засадах самоокупності, інструмент скрипка в КБУ «Музична школа №1 м.Чернівці», вартість навчання на один місяць складає 414,00 грн.

Крім цього, спільний з відповідачем син займається панкратіоном.

Також позивач зауважує, що діти перебувають на обліку в КНП «Міська дитяча поліклініка». Син ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря ортопеда-травматолога, згідно рекомендацій якого дитина потребує напівжорсткого ліжка, ЛФК, масажу спини та санітарно-курортного лікування в санаторії ортопедичного профілю. Донька ОСОБА_5 перебуває на обліку у лікаря-офтальмолога, згідно рекомендацій якого дитини потребує постійного носіння окулярів. Витрати по лікуванню дітей теж здійснює тільки вона, відповідач жодних витрат не несе.

Вказує, що забезпечення дітей повноцінним харчуванням, одягом, підготовка дітей до школи, поточні шкільні витрати (придбання підручників, літератури, канцелярського приладдя, тощо), витрати пов`язані з навчанням доньки у музичній школі (щомісячні платежі за начання, придбання необхідних аксесуарів, тощо), заняття сина спортом, лікування дітей, все це потребує значних матеріальних затрат. Коштів, які вона заробляє не вистачає на ці всі витрати.

На підставі вимог ст.ст.150, 180, 182-184 СК України просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду. Стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати по справі, зокрема витрати на правничу допомогу в сумі 4900 грн.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 02.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у даній справі з викликом сторін і відповідачу наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні надали пояснення аналогічні викладеним в позові, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив прийняти рішення на розсуд суду.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.08.2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.14).

Від шлюбу у сторін народилися діти: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ., що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 (а.с.15-16).

Позивач працює на посаді лаборанта у Львівському відокремленому підрозділі Державної установи «Лабораторний центр на залізничному транспорті МОЗУ», дохід за період з січня 2019 року по липень 2019 року в середньому на місяць складає 4000 грн., що підтверджується довідкою про доходи (а.с.22).

Відповідач працює офіційно начальником відділення стрілецької команди станції Чернівці ВСП «Івано-франківський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», дохід за період з січня 2019 року по липень 2019 року в середньому на місяць складає 10 000 грн., що підтверджується довідкою про доходи (а.с.20).

Спільні діти сторін навчаються у ЧЗОШ І-ІІІ ступенів №11 у 9 та 5 класі. Крім цього їх донька ОСОБА_5 навчається в групі, що працює на засадах самоокупності, інструмент скрипка в КБУ «Музична школа №1 м.Чернівці», вартість навчання на один місяць складає 414,00 грн., що підтверджується довідкою №2 (а.с.24).

Син позивача та відповідача ОСОБА_4 відвідує заняття з панкратіону, що підтверджується довідкою №99 від 03.09.2019 року (а.с.26).

Як вбачається з листа КНП «Міської дитячої поліклініки» №42 від 20.09.2019 року, діти сторін перебувають на обліку в КНП «Міська дитяча поліклініка», зокрема син ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря ортопеда-травматолога, згідно рекомендацій якого дитина потребує напівжорсткого ліжка, ЛФК, масажу спини та санітарно-курортного лікування в санаторії ортопедичного профілю, донька ОСОБА_5 перебуває на обліку у лікаря-офтальмолога, згідно рекомендацій якого дитини потребує постійного носіння окулярів (а.с.27).

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини.

Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками щодо цього обов`язку, кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», 50% від прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років до 18 років становить з 1 січня 2019 року 1013,50 грн., з 1 липня - 1059 грн., з 1 грудня - 1109 грн.

З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, вказаний прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини.

Суд звертає увагу на те, що згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року N 15-рп/2004у справі N 1-33/2004.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Суд враховує, що платник аліментів ОСОБА_3 є фізично здоровою, працездатною особою, а отже в змозі сплачувати аліменти на утримання дітей та не перекладати тягар утримання дітей тільки на матір дітей ОСОБА_1 . Крім цього, відповідач ОСОБА_3 немає на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків.

Так, з урахуванням майнового стану відповідача, те що відповідач офіційно працює та його місячний заробіток в середньому становить 10 000 грн., позов визнав частково, відсутність в матеріалах справи відомостей про те, що він має на утримання інших дітей чи осіб, які потребують його утримання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітної плати (доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.10.2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Визначений судом розмір аліментів з урахуванням знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей відповідає інтересам та потребам дитини.

У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України визначено, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною 2 ст.15 ЦПК України визначено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 ст.26 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

У пункті 4 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009). Звернення до суду для захисту конституційного права кожного на правову допомогу безпосередньо на підставі частини третьої статті 8 Конституції України гарантується.

Статтею 19 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та адвокатом Цеханським В.Д. укладено договір про надання правової допомоги від 12.08.2019 року на представництво інтересів позивача у вказаній цивільній справі (а.с.28).

Адвокат ОСОБА_2 здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 28.12.2018 року.

Актом виконаних робіт №1 від 30.09.2019 року до договору про надання правової допомоги від 12.08.2019 року та розрахунком від 30.09.2019 року суми гонорару за надану правову допомогу передбачено обсяг виконаних робіт: вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань стосовно спірних правовідносин 0,30хв. 350 грн.; підготовка та направлення чотирьох адвокатських запитів 2,5год. 1750 грн.; підготовка позовної заяви 3,5 год. 2450 грн.; друкування позовної заяви, додатків до неї, ксерокопіювання доданих до позовної заяви документів, подача позовної заяви до суду 0,5 хв. 350 грн. Загальна вартість виконаних робіт 4900 грн. Замовник претензій щодо виконання умов Договору про надання професійної правничої допомоги до Виконавця немає (а.с.30-31).

Згідно з наданої до суду розрахункової квитанції №513502, позивач ОСОБА_1 на виконання договору про надання правової допомоги сплатила адвокату Цеханському В.Д. 30.09.2019 року 4900 грн. (а.с.32).

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у вигляді правової допомоги, суд виходить з того, що позивач просила стягнути аліменти в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку відповідача та понесла витрати на правову допомогу в розмірі 4900грн., що підтверджується розрахунковою квитанцією. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку відповідача, то витрати на правову допомогу пропорційно задоволеній сумі аліментів становлять суму в розмірі 3266,34 грн. (1/2 частка: 100% =1/3 частка:Х%; Х=66,66%; 4900грн. х 66,66% = 3266,34 грн.).

Отже, з урахуванням зазначених вище вимог процесуального закону, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеній сумі позову в розмірі 3266,34 грн.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, необхідно стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір в розмірі 768 гривні 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.141, 150, 157, 180, 181, 182, 184, 191, 192 СК України, ст.ст. ст.ст.3, 4, 11, 12, 13, 19, 76, 81, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 274, 275, 279, 352, 354, ЦПК України, ч.1 п.15 п.п.15.5 розділу ХІІ. Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітної плати (доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.10.2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , витрати на правову допомогу в розмірі 3266 (три тисячі двісті шістдесят шість) гривень 34 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , на користь Держави судовий збір за подання позову про стягнення аліментів в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць, в іншій частині рішення може бути оскаржено.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Чернівців або безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

СУДДЯ: С.О.Волошин