Справа № 682/3171/19
Провадження № 2-о/682/124/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Маршал І.М.,

секретаря Мелашенко О.В.,

за участі заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Жилюка О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Славутський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Хмельницькій області-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа Славутський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Хмельницькій області. В обґрунтування заяви вказувала, що вона раніше проживала в м. Луганську, що на даний час є тимчасово окупованою територією України, а зараз вона вимушено проживає в м. Славута Хмельницької області, як внутрішньо переміщена особа. Мати заявниці ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Нижнє, м. Первомайськ Луганської області, де 21.08.2006 року виконавчим комітетом Нижнянської селищної ради міста Первомайськ Луганської області було зареєстровано її смерть, актовий запис № 61 про що було видано свідоцтво про смерть, яке заявницею було втрачено в зв`язку з подіями на сході держави в 2014 році. 04.09.2019 року відділом записів актів громадського стану Первомайського міського управління юстиції міністерства юстиції ЛНР було видано повторне свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , однак, в силу ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" вказане свідоцтво є недійсним і не має юридичних наслідків для компетентних органів України, а тому Славутським міськрайонним відділом ДРАЦС заявнику було відмовлено у повторній видачі встановленого зразка відповідно до законодавства України свідоцтва про смерть матері ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю документів, на підставі яких можливо було б вчинити вказану дію. З підстав викладеного заявниця не може оформити спадщини після смерті матері ОСОБА_2 . Заявниця просить суд встановити факт смерті її матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Довжки Славутського району Хмельницької області, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на території селища Нижнє, міста Первомайськ Луганської області.

В судовому засіданні заявниця та її представник адвокат Жилюк О.В. підтримали подану заяву з викладених в ній підстав.

Представник Славутського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Хмельницькій області Захарчук В.Я. подала заяву про розгляд справи у відсутність повноважного представника, при ухваленні рішення по справі покладається на думку суду.

Заслухавши заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 раніше проживала в м. Луганську, що на даний час є тимчасово окупованою територією України, на зараз вона проживає в м. Славута Хмельницької області, як внутрішньо переміщена особа про що свідчить довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 18.10.2018 року.

Заявниця є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження заявниці НОМЕР_1 від 28.03.1961 року та свідоцтвом про укладення нею шлюбу Серії НОМЕР_2 від 18.02.1984 року.

Мати заявниці ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Нижнє, м. Первомайськ Луганської області, де за твердженням заявниці 21.08.2006 року виконавчим комітетом Нижнянської селищної ради міста Первомайськ Луганської області було зареєстровано її смерть, актовий запис № 61 та видано свідоцтво про смерть, яке заявницею було втрачено в зв`язку з подіями на сході держави в 2014 році.

Проте на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 04.09.2019 року відділом записів актів громадського стану Первомайського міського управління юстиції міністерства юстиції ЛНР було видано повторне свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 від 04.09.2019 року.

У звязку з тим, що відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" повторне свідоцтво про смерть, видане відділом записів актів громадського стану Первомайського міського управління юстиції міністерства юстиції ЛНР, є недійсним і не створює правових підстав, заявниця не може оформити спадщину після смерті матері.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Згідно ч. 3 цієї статті будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті.

Приписами п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявниці для державної реєстрації смерті її матері ОСОБА_2 , отримання свідоцтва про її смерть та для оформлення спадкових прав після її смерті.

Суд сприймає надане заявницею повторне свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_3 від 04.09.2019 року, яке видано відділом записів актів громадського стану Первомайського міського управління юстиції міністерства юстиції ЛНР, як носія конкретної інформації - факту смерті ОСОБА_2 , при цьому не може визнати вказаний документ належним та допустимим доказом, оскільки відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» він є недійсним і не створює правових наслідків, але суд бере до уваги, що неприйняття по суті рішення по даній справі може вплинути на права і обовязки заявника.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті ОСОБА_2 і визначає датою її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та місцем смерті Україна, Луганська область, селище Нижнє, міста Первомайськ.

Оскільки дійсно для проведення державної реєстрації смерті особи є обєктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявником свідоцтво про смерть, виданого державним органом України.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 315, 319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Довжки Славутського району Хмельницької області, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на території селища Нижнє, міста Первомайськ Луганської області, України, яка є матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Маршал І. М.