ПОСТАНОВА

Іменем України

07 листопада 2019 року м. Кропивницький

справа № 405/1467/18

провадження № 22-ц/4809/1367/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді (суддя-доповідач): Дуковського О.Л.

суддів: Письменного О.А., Чельник О.І.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

представник позивача: адвокат Шинкарьов О.О.;

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

представник відповідачів: адвокат Усатенко В.Ю.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 ;

представник третьої особи: ОСОБА_6

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 , який представляє інтереси ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2019 року, у складі головуючого судді Драного В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 про визнання права власності на частину квартири за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Шинкарьов Олександр Олексійович звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на частину квартири за набувальною давністю.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_8 , 1914 року народження, після смерті якого відкрилась спадщина, яку прийняла її мати ОСОБА_9 , 1922 року народження.

28.08.2001 року мати отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати, після смерті якої ОСОБА_1 прийняла спадкове майно та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 .

Зазначала, що після отримання свідоцтва їй стало відомо про успадкування лише 2/5 частини квартири. Нотаріус роз`яснив, що 3/5 частини квартири приватизували її сестра ОСОБА_2 та двоє її дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4

У 1994 році її сестра разом з дітьми переїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, через рік дізналась, що сестра з дітьми переїхала до США і з того часу сімейні зв`язки було втрачено, місце їх проживання невідомо.

З 1994 року відповідачі ніколи не приїжджали до України, не цікавились станом майна, не сплачували за комунальні послуги, не робили ремонт, не підтримували майно у належному стані. Зазначає, що її батьки та вона сама відкрито, добросовісно користувались квартирою, вона продовжує відкрито, добросовісно, безперервно користуватися майном, повністю сплачує комунальні послуги, підтримує майно в належному стані.

Просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на 3/5 частини квартири АДРЕСА_1 , які належали відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.10.1993 року.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.06.2018 року позов задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на 3/5 частини квартири АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.10.1993 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.08.2018 року вказане заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи у підготовче судове засідання.

Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_5 (ухвала Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.01.2019 року).

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_7 , який представляє інтереси ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник позивача посилається на те, що адвокат Усатенко В. Ю. є неналежним представником та діє без передбачених законом підстав, а саме у представника відсутні правові підстави для видачі ордеру, так як угода про надання правової допомоги між адвокатом та зазначеними відповідачами не укладалась, а тому суд допустив до участі у справі неналежного представника та невстановлених осіб відповідачів.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно скасував законне заочне рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно посилається на частину 3 статті 335 ЦК України, яка стосується рухомих речей, а справа розглядається стосовно нерухомого майна.

Також судом не було встановлено, а відповідачами не спростовано законність набуття позивачем права власності на 3/5 частини спірного майна.

Вказує, що висновки суду про те, що позивач не довела безперервності та добросовісності володіння чужим майном не грунтується на законі та не відповідають обставинам справи.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 27 серпня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Відзивів від інших учасників справи не надходило.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача адвоката Шинкарьова О.О., який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, пояснення представника відповідачів адвоката Усатенка В.Ю., який просив відмовити у її задоволенні, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на те, що позивачем не доведено позовні вимоги про визнання за нею права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, передбачених ст. 344 ЦК України.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 14.10.1993 року виданого органом приватизації Кіровоградської міської ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_8 та членів його сім`ї - ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 належить квартира АДРЕСА_1 і, на праві приватної спільної (сумісної або часткової) ( том 1 а.с. 4).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори Звіздун Н.К. 28.08.2001 року, зареєстрованим у реєстрі за № 2-3365, спадкоємцем майна ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дружина ОСОБА_9 , що мешкає у АДРЕСА_1 . Спадкове майно складається з 1/5 частини квартири за вказаною адресою ( том 1 а. с. 5).

Згідно архівної довідки ОКП «Кіровоградського ООБТІ» від 19.02.2018 року право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 станом до 01.01.2013 року зареєстровано за ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - 4/5 ч. (приватна спільна сумісна), ОСОБА_9 - 1/5 ч. (приватна спільна часткова) ( том 1 а. с. 8).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.12.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори Биковим С.Є., зареєстрованим у реєстрі за № 1-843, ОСОБА_1 успадкувала після смерті матері ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 2/5 часток квартири АДРЕСА_1 ( том 1 а.с. 6).

З виписки з будинкової книги за адресою АДРЕСА_1 вбачається, що дочка власника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вибула в 1994 році до країни Ізраїль, онуки власника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 виписались разом з матір`ю ( том 1 а.с. 7).

Як вбачається із вищевказаної виписки ОСОБА_1 не зареєстрована за вказаною адресою ( том 1 а.с. 7).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач не проживала в квартирі, АДРЕСА_1 ).

З розрахункових книжок та квитанцій по сплаті за надані комунальні послуги за адресою АДРЕСА_1 , з 2010 - 2014 року сплати проводились ОСОБА_9 (а.с. 165-170).

Після того як ОСОБА_1 успадкувала частку квартири за заповітом після смерті ОСОБА_9 , докази про сплату комунальних послуг саме нею, як володільця та користувача нерухомим майном, матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції послався на те, що позивачу відомо про те, що власниками спірної 3/5 частини квартири є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а тому не можна вважати, що позивач володіє вказаною частиною квартири добросовісно та не дає право позивачу на застосування наслідків, передбачених ч. 1 ст. 344 ЦК України.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що відповідно договору дарування частки квартири від 02.12.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Бєлінським І.Д., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянка Російської Федерації, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 подарувала у власність ОСОБА_5 , громадянину Ізраїля, 2/5 частки квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( том 1а.с. 147).

Колегія суддів, погоджується із висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 не доведено тих обставин, що вона постійно, відкрито користується квартирою за адресою: АДРЕСА_1 та оплачує комунальні послуги за її утримання, а тому відсутні підстави про набуття нею права власності на підставі ч.ч.1,2 ст.344 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем вона є.

Факт відкритого та безперервного володіння ОСОБА_1 квартирою (її частиною) протягом десяти років не знайшов свого підтвердження, крім того відповідачі у справі заперечують щодо позбавлення їх права власності у такий спосіб, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову за його безпідставності.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , який представляє інтереси ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

18.11.2019 - складено постанову.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді О.А. Письменний

О.І. Чельник