КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

6 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ігнатченко Н.В., розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 28 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 лютого 2019 року сторонам надано строк три місяці для примирення та зупинено провадження у справі.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням в частині зупинення провадження у справі, 16 жовтня 2019 року відповідач ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою із пропуском строків, встановлених статтею 354 ЦПК України, та без додержання вимог статті 356 цього Кодексу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та усунення недоліків апеляційної скарги, а саме сплати судового збору та надіслання належним чином оформленої редакції апеляційної скарги з її копіями відповідно до кількості учасників справи.

5 листопада 2019 року до апеляційного суду надійшло клопотання представника позивача за основним позовом - ОСОБА_3 , в якому вона просить відмовити у відкритті провадження у справі за апеляційною скаргою відповідача та забезпечити негайне повернення матеріалів справи до суду першої інстанції для розгляду по суті.

На обґрунтування клопотання зазначено, що з огляду на положення статті 353 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про надання строку для примирення не може бути самостійним предметом оскарження в апеляційному порядку окремо від рішення суду, оскільки надання такого строку та зупинення провадження згідно статті 251 ЦПК України на цей же строк є взаємопов`язаними обставинами й в такому випадку зупинення провадження не може вважатися таким, що перешкоджає подальшому провадженню у справі. Із зазначених підстав ухвалою Київського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року вже було повернуто аналогічну апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 лютого 2019 року. При цьому, відповідачем пропущено всі можливі строки апеляційного оскарження, апеляційна скарга подана без заяви про їх поновлення та доказів сплати судового збору, не відповідає іншим вимогам ЦПК України, а в матеріалах справи міститься заяви самої ОСОБА_2 про надання подружжю строку для примирення та зупинення провадження у справі до закінчення строку для примирення. Позовна заява про розлучення перебуває в провадженні суду з серпня 2017 року. Отже, на переконання представника позивача, є підстави стверджувати про зловживання відповідачем своїми процесуальними правами, що заохочується судом апеляційної інстанції, який за наявності процесуальних підстав для відмови у відкриття провадження, свідомо сприяє затягуванню розгляду справи.

Клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зістаттею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження судового рішення, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно положень частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

У частині першій статті 353 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

В цьому переліку наявна така ухвала суду першої інстанції як ухвала про зупинення провадження у справі (пункт 14).

Таким чином аргументи заявника про те, що ухвала суду першої інстанції про надання сторонам строку для примирення та зупинення провадження у справі не може бути оскаржена в частині зупинення провадження грунтуються на помилковому тлумаченні норм процесуального закону.

Разом з тим, не приймаються до уваги й посилання заявника на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року, оскільки вони прямо суперечать її змісту, з якого вбачається, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 лютого 2019 року було повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України з огляду на те, що вона оскаржувалася саме частині надання сторонам строку для примирення, тоді як судом роз`яснено, що така ухвала може бути оскаржена лише в частині зупинення провадження у справі.

Відповідно до частини третьої, четвертої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Отже, якщо апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, встановленого статтею 354 ЦПК України, то наслідком цього буде залишення апеляційної скарги без руху з наданням особі, яка її подала, строку для подання заяви про поновлення такого строку, а не відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Так, суд апеляційної інстанції вправі відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі лише з тих підстав, які передбачені законом.

Такі підстави визначено у статті 358 ЦПК України.

Згідно із положеннями частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо: 1) апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню; 2) є ухвала про закриття провадження у зв`язку з відмовою від раніше поданої апеляційної скарги цієї самої особи на це саме судове рішення; 3) є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення; 4) скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження лише у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили (частина друга статті 358 ЦПК України).

Між тим, під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі таких обставин не встановлено.

Цивільна справа № 752/16137/17 разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 лютого 2019 року надійшла до Київського апеляційного суду 21 жовтня 2019 року, на наступний день після проведення автоматизованого розподілу, а саме 22 жовтня 2019 року була передана судді-доповідачу, ухвалою суду від 23 жовтня 2019 року була залишена без руху та направлена поштовим відправленням на адресу відповідача, зазначену в апеляційній скарзі. Станом на 6 листопада 2019 року розписка про отримання поштового відправлення або саме відправлення до апеляційного суду не повернулося.

Апеляційний суд враховує ту обставину, що даний спір перебуває на розгляді суду першої інстанції із серпня 2017 року, проте без дотримання відповідної процесуальної процедури апеляційного провадження, питання щодо відмови у відкритті апеляційного провадження чи повернення апеляційної скарги вирішено бути не може, і це не свідчить, що судом заохочується зловживання учасників справи своїми процесуальними правами, адже суд не вправі діяти всупереч завдань та засад цивільного судочинства, які превалюють на будь-якими іншими міркуваннями сторін у судовому процесі.

За таких обставин, вимоги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 28 лютого 2019 року в частині зупинення провадження у справі є безпідставними та передчасними, тому суд відмовляє у задоволенні заявленого клопотання.

Керуючись статтями 353, 354, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 28 лютого 2019 року відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Н.В. Ігнатченко