Справа №: 398/592/19
провадження №: 2/398/847/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"19" липня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В. з участю секретаря судового засідання Джеваги В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Олександрія у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , їх представник адвокат Чередніченко Людмила Петрівна, до Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про визнання неправомірним та скасування нарахованого боргу за надання послуг з водопостачання,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою у якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просять визнати неправомірним нарахуванням і скасувати їм борг перед ОКВП «Дніпро-Кіровоград» в сумі 2065,27 грн.

В обґрунтування позову зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх матір ОСОБА_3 .. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру по АДРЕСА_1 . Після смерті матері, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі ніхто не проживає. За життя їх матір`ю було укладено Договір про надання послуг з центрального водопостачання та водовідведення від 10.01.2014 року. За життя боргів за водопостачання мати не мала. В листопаді 2017 року позивачу стало відомо від сусідів про необхідність перевірки лічильника. Вона повідомила працівникам ВКГ, про те, що ключі від квартири знаходять у сусідів та вони нададуть вільний доступ до лічильника, але ніхто до квартири з перевіркою не з`явився. 12.01.2018 року позивачі дізнались про існування боргу за водопостачання на суму 1951 грн., а 16.02.2018 року заборгованість становила 2111,76 грн. 22.01.2018 року нею було оформлено свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки та встановлено, що він відповідає вимогам ДСТУ: 2005. Показання лічильника 559 м.куб. 23.01.2018 року був складений акт №72 про монтаж засобу вимірювальної техніки, було зафіксовано показання засобу 559,506 куб. Лічильник прийнятий в експлуатацію, опломбований та зафіксовані всі показання. Зазначає, що в грудні 2015 року вона оплатила по лічильнику 559 м.куб., в грудні 2016 року - 1 куб - 12,95 грн. В січні місяці 2017 року вони оплатили наперед за послуги водопостачання 561 м. куб, що було більше ніж зафіксував на той час лічильник - 29 грн. Таким чином ніякої заборгованості перед відповідачем вони не мають, нараховану заборгованість вважають незаконною.

20.02.2019 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить повністю відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вимоги обґрунтовує тим, що послуга з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 надавались за показами водолічильника до 01.01.2017 року, після цього за нормою водоспоживання з розрахунку на одну особу. Згідно отриманої довідки КП «Житлогосп» від 13.03.2018 року стало з`ясовано, що абонент ОСОБА_3 померла, зареєстрований та проживав в квартирі ОСОБА_5 , онук померлої, а власниками квартири є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які несуть відповідальність за утримання майна та оплату комунальних послуг. В період з травня 2015 року по грудень 2017 року до підприємства жоден із співвласників не звернувся із заявою про переоформлення особового рахунку. 13.09.2016 року було вручено одному із співвласників під особистий підпис, а саме ОСОБА_1 , яка вказала свій номер телефону НОМЕР_7 повідомлення за №О 72 від 13.09.2016 року, в якому проінформовано, що засіб вимірювальної техніки ЛК-1.5 №5154228 підлягає періодичній повірці і 17 жовтня 2016 року необхідно надати доступ до квартири. В зазначений термін, тобто 17.10.2016 року доступ до водо лічильника позивачами надано не було. По закінченню 4 кварталу, тобто з 01.01.2017 року, через невиконання умов державної повірки, за п. 15 Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 нарахування розміру плати проводиться за нормою водоспоживання та кількості чоловік відповідно до п. 21 вказаних правил. Нарахування проводилось за нормою водоспоживання 7,7 м3 з розрахунку на одну особу, згідно із діючим тарифом. Таким чином загальний нарахований борг становить 2078,97 грн. Зазначає, що ОСОБА_1 не вказує норму закону за якою можливе скасування нарахованого боргу. Також звертає увагу, що акт не проживання не може бути належним доказом, оскільки після смерті матері до грудня 2015 року йшло використання водопостачання та водовідведення, що підтверджується комп`ютерною роздруківкою, та власник може не проживати у квартирі, однак проводити ремонтні роботи та користуватися комунальними послугами.

Позивачі у судове засідання не з`явились, про день та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити із зазначених у позовній заяві підстав. Також вона стверджувала, що підпис у наданому відповідачем повідомленні від 13.09.2016 не належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідачі це повідомлення не отримували.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в їх задоволенні відмовити повністю з підстав, зазначених у відзиві.

Заслухавши думку сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини і дійшов таких висновків.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 28.04.1995 року розірвали шлюб. Прізвище дружини після розірвання шлюбу ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уклала шлюб з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в сел. Димитрове м. Олександрія, її батьками зазначені ОСОБА_13 та ОСОБА_3 .

Згідно копії квитанції від 30.01.2017 року за адресою АДРЕСА_1 було сплачено 28 грн. за період січень 2016 по січень 2017 року за показниками лічильника теперішнє - 561, попереднє - 559, різниця 2 м3.

У налданій позивачами копії повідомлення Олександрійського ВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград» від 12.01.2018 року зазначено: ОСОБА_3 , адреса АДРЕСА_1 , борг за воду 1951 грн.

У налданій позивачами копії повідомлення Олександрійського ВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград» від 16.02.2018 року зазначено: ОСОБА_3 , адреса АДРЕСА_1 , борг за воду 2111,76 грн.

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №243 від 23.01.2018 року, чинне до 18.01.2022 року, водо лічильник ЛК-15, заводський №5154228 відповідає вимогам ДСТУ 4403:2005, показники лічильника 559 м3.

Згідно акту складеного за участю сусідів в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з 30 червня 2015 року (після смерті ОСОБА_3 ) ніхто не проживає.

Листом ОКВП «Дніпро-Кіровоград» від 15.03.2018 року №П-36/14О та від 08.02.2018 року №П-10/14/О, ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку боргу за водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_6 АДРЕСА_1 . Борг складає 2065,27 грн.

Згідно довідки про нарахування плати та розмір платежів по особовому рахунку № НОМЕР_6 , ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 нараховано заборгованість, норма на одну особу водопостачання - 7,700, водовідведення - 7,700, борг за період з 01.01.2017 року по 23.01.2018 року становить 2111,76 грн.

Згідно довідки про нарахування плати та розмір платежів борг за період з 01.2017 року по 12.2017 рік становить 1951,63 грн.

Згідно розрахунку ОКВП «Дніпро-Кіровоград» по особовому рахунку № НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 , показники лічильника станом на 09.2015 року - 564, 10.2015 року - 568, 11.2015 року - 570, 12.2015 року 570.

Згідно довідки КП «Житлогосп» №118 від 13.03.2018 року по АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_5 , онук померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

У наданій відповідачем копії повідомлення О 72, адресованого споживачу ОСОБА_3 зазначено про необхідність забезпечення допуску працівників відповідача до квартири по вул. Червоноармійській (нинішня назва Григорія Усика ) 17 жовтня 2016 року з 08-00 год. до 17-00 год. для проведення повірки засобу вимірювальної техніки ЛК-1,5 №5154228. Під графою підпис абонента міститься підпис без розшифрування, який візуально не співпадає з підписами позивачів у позовній заяву, а також зазначено контактний телефон НОМЕР_7 .

10.01.2014 року між ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та ОСОБА_3 укладено договір про надання населенню послуг з централізованого питного постачання та водовідведення, особовий рахунок № НОМЕР_6 .

Суд застосовує такі норми права.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" у редакції від 24.06.2004, яка діяла на момент виникнення оспорюваної заборгованості, споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово- комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п.8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Пунктом першим частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такий висновок відповідає висновкам КЦС ВС, викладеним у постанові від 10 грудня 2018 року у справі № 638/11034/15-ц.

Пунктом 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Згідно п.15 вказаних Правил засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

Відповідно до пп.4, п.32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення на виконавця покладається обов`язок контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

Відповідно до пп.6, п.32 зазначених Правил виконавець зобов`язаний узгодити із споживачем не пізніше ніж за три робочих дні до проведення планових робіт всередині житлового приміщення час доступу до такого приміщення з наданням йому відповідного письмового повідомлення.

Відповідно до вимог ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Застосовуючи вказані норми прави до встановлення справі фактичних обставин,суд дійшов таких висновків.

Позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є власниками зазначної вище квартири, однак не уклали договір з відповідачем про надання послуг водопостачання. Водночас позивачі не зареєстровані у цій квартирі і надали суду докази того, що вони у ній фактично не проживали і не проживають. Відповідач не надав жодних доказів на спростування факту непроживання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у належній їм квартирі.

Також із наданих сторонами доказів вбачається, що у період, за який було нараховано заборгованість виходячи із норми водоспоживання, тобто з 1 січня 2017 року по 23 січня 2018 року, власники квартири ОСОБА_1 і ОСОБА_2 фактично не користувалися послугами водопостачання, а отже відповідно до зазначених вище норм закону і висновків Верховного суду, вони не були споживачами цих послуг, оскільки фактично цими послугами не користувались і відповідного договору з відповідачем не уклали. Окрім непроживання позивачів у квартирі, цей факт підтверджується наданими позивачами копіями квитанції про оплату послуг водопостачання і відповідної сторінки розрахункової книжки по особовому рахунку НОМЕР_6 , у яких відображено, що за показниками лічильника 561 було сплачено 28 грн. Як вбачається із свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 18 січня 2018 року і акту про монтаж засобу вимірювальної техніки від 23 січня 2018 року на лічильнику було зафіксовано показник 559 м3. Таким чином на час проведення повірки лічильника його показники були меншими, ніж обсяг оплачених послуг з водопостачання.

Водночас непроведення повірки лічильника у передбачений законодавством строк відбулось не з вини позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 Суду не надано належних доказів того, що ОСОБА_1 або ОСОБА_2 були належним чином повідомлені відповідачем про проведення повірки лічильника. Суд відхиляє як недопустимий доказ надану відповідачем копію повідомлення від 13 вересня 2016 року, у ньому відсутні належні реквізити, а його зміст не підтверджує те, що це повідомлення було вручено ОСОБА_1 або ОСОБА_2 . Так, це повідомлення, що згідно його змісту було складене у 2016 році, адресоване споживачу ОСОБА_3 , яка померла у 2015 році, під графою підпис абонента міститься підпис без розшифрування, хто його виконав, який візуально не збігається з підписом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у позовній заяві, належність цього підпису позивачці і факт отримання нею цього повідомлення заперечується представником позивачів. Зазначення у повідомленні контактного телефону позивача не підтверджує факт отримання нею цього повідомлення. Інших доказів повідомлення позивачів про час повірки лічильника суду не надано. Тому суд дійшов висновку про те, що відповідач ОКВП "Дніпро-Кіровоград" належним чином не повідомив ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про час проведення повірки лічильника і таким чином порушив покладений на нього відповідно до пп.4, 6, п.32 Правил Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення обов`язок узгодити із споживачем не пізніше ніж за три робочих дні до проведення планових робіт всередині житлового приміщення час доступу до такого приміщення з наданням йому відповідного письмового повідомлення, а також обов`язок контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж. Таким чином, внаслідок неналежного повідомлення споживача про проведення повірки лічильника він не мав змоги забезпечити доступ працівників відповідача до квартири для проведення відповідної перевірки. Також суду не надано доказів того, що мала місце несправність засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню. За таких обставин суд визнає неправомірним нарахування відповідачем заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_1 за період, у який з вини відповідача не було проведено повірку лічильника, тобто з 01.01.2017 по 23.01.2018, виходячи з нормативативів (норм) споживання.

Керуючись ст.5 ЦПК України суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не суперечить закону та відповідає змісту порушеного права.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Нарахування відповідачем по особовому рахунку № НОМЕР_6 заборгованості на ім`я ОСОБА_1 за період з з 1 січня 2017 року по 23 січня 2018 року у розмірі 2065 грн. 27 коп. слід визнати неправомірним і скасувати. Позов задовольняється у межах позовних вимог, виходячи із суми заборгованості, визначеної позивачем (яка є меншою від суми, що розрахував відповідач). У задоволенні позовних вимог у частині визнання неправомірним і скасування нарахованої ОСОБА_2 заборгованості суд відмовляє, оскільки, як вбачається із досліджених судом доказів, спірний борг був нарахований ОСОБА_1 і права ОСОБА_2 не порушені.

Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України,

вирішив:

Задовольнити частково позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , їх представник адвокат Чередніченко Людмила Петрівна, до Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград" про визнання неправомірним та скасування нарахованого боргу за надання послуг з водопостачання.

Визнати неправомірним та скасувати нарахування Обласним комунальним виробничим підприємством "Дніпро-Кіровоград" ОСОБА_1 боргу за надання послуг водопостачання за період з 1 січня 2017 року по 23 січня 2018 року у розмірі 2065 грн. 27 коп (особовий рахунок № НОМЕР_6 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Повне судове рішення складене 24 липня 2019 року.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 ,

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 ,

Обласне комунальне виробниче підприємстве "Дніпро-Кіровоград", , місцезнаходження м. Кропивницький, вул. Соборна, 19а.

Суддя В.В. Орловський