Справа № 159/464/19 Головуючий у 1 інстанції: Логвинюк І. М.
Провадження № 22-ц/802/978/19 Категорія: 26 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Здрилюк О. І., Шевчук Л. Я.,

з участю:

секретаря судового засідання Вергуна Т. С.,

представника відповідача адвоката Гарбарчук Н. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 серпня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Публічне акціонерне товариства «Брокбізнесбанк» (скорочено ПАТ «Брокбізнесбанк») 24.01.2019 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 19.02.2008 між банком та відповідачем як позичальником було укладено кредитний договір. Згідно з п. 1.1 кредитного договору відповідач отримав кредит у сумі 20 000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних з терміном користування до 16.02.2018. Додатковою угодою до кредитного договору було змінено відсоткову ставку. Зазначає, що відповідно до п. 1.2. кредитного договору, кредит надається у готівковій формі через касу банку. Станом на 01.07.2018 виникла заборгованість в сумі 16 992 дол. США 43 цента, що у гривневому еквіваленті за курсом Нацбанку України станом на 01.07.2018 (100 доларів США = 2 618,9170 грн) становить 445017 грн 64 коп., що складається з: - 6 655 дол. США 23 центів заборгованість по кредиту; - 3 469 дол. США 98 центів заборгованість за процентами; - 4 362 дол. США 51 цент пеня за прострочення сплати кредиту; - 1 880 дол. США 38 центів пеня неустойка за прострочення сплати процентів; - 436 дол. США 23 цента 3 % згідно із ст. 625 ЦК України за користування чужими грошовими коштами у зв`язку з несвоєчасним виконанням основного зобов`язання; - 188 дол. США 10 центів 3 % згідно ст. 625 ЦК України за користування чужими грошовими коштами у зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язання по сплаті процентів; - штраф за порушення умов кредитного договору: відсутність договору страхування 10 356 грн, 30 коп. Позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на його користь вказану вище суму боргу і судові витрати у справі.

Ухвалою суду від 17.05.2019 було залучено правонаступника позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС»».

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 серпня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС»» заборгованість за кредитним договором № 102/08 від 19.02.08 р., що виникла станом на 01.07.2018 в сумі 16 992 (шістнадцять тисяч дев`ясот дев`яносто два)долари США, 43 центи, що у гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України за станом на 01.07.2018 (100 доларів США = 2618,9170 грн) становить 445 017 (чотириста сорок п`ять тисяч сімнадцять) грн, 64 коп., що складається з: - 6 655 дол. США 23 центів заборгованість по кредиту; - 3 469 дол. США 98 центів заборгованість за процентами; - 4 362 дол. США 51 цент пеня за прострочення сплати кредиту; - 1 880 дол. США 38 центів пеня неустойка за прострочення сплати процентів; - 436 дол. США 23 цента 3 % згідно із ст. 625 ЦК України за користування чужими грошовими коштами у зв`язку з несвоєчасним виконанням основного зобов`язання; - 188 дол. США 10 центів 3 % згідно ст. 625 ЦК України за користування чужими грошовими коштами у зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язання по сплаті процентів; - штраф за порушення умов кредитного договору: відсутність договору страхування 10 356 грн, 30 коп. Стягнуто ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС»» 6 830 (шість тисяч вісімсот тридцять) грн, 61 коп. судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не був перевірений, судом не з`ясовано, чи договір відступлення права вимоги справді був укладений і на яких умовах.

Таким чином, покликаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Відзиви на апеляційну скаргу в даній справі не було подано.

Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши представника відповідача, приходить до висновку, що апеляційну скаргу відповідача необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що на момент укладення договору його сторін влаштовували умови договору та вони скористалися своїм правом свободи договорів. На час розгляду справи зобов`язання за договором відповідачем не виконані, а тому є підстави для задоволення позовних вимог та стягнення заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС»».

Судом встановлено, що 19.02.2008 між банком акціонерний банк «Брокбізнесбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір з Додатком № 1 з умовами, зазначеними банком у позовній заяві (а. с. 9-16).

01.09.2008 між банком акціонерний банк «Брокбізнесбанк» та відповідачем було укладено Додаткову угоду до кредитного договору з умовами, зазначеними банком у позовній заяві (а.с. 17).

Також банком до позовної заяви додано розрахунок заборгованості відповідача по кредитному договору, також виписки по особовому рахунку відповідача (а.с. 18-28, 29-97).

02.05.2019 до Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшло від ПАТ «Брокбізнесбанк» повідомлення про те, що 22.03.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС»» було визнано переможцем з продажу права вимоги за кредитним договором № 102/08 від 19.02.2008, укладеним з ОСОБА_1 та договором забезпечення виконання зобов`язань. 15.04.2019 між ПАТ «Брокбізнесбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС»» укладено договір № 308 про відступлення права вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення виконання зобов`язань. Відповідно Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС»» стало новим кредитором та правонаступником банку у даній справі (а.с. 131-135).

Ухвалою суду від 17.05.2019 ТзОВ «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС»» було залучено до участі у розгляді справи як правонаступника позивача (а.с. 137).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що фінансова установа це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів відступлення права вимоги за кредитним договором від ПАТ «Брокбізнесбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС»». Інформація про це наявна лише в письмовому повідомленні банку, поданому суду першої інстанції.

Постановляючи ухвалу про залучення правонаступника позивача, суд першої інстанції не перевірив даних обставин та постановив рішення про задоволення позову на користь ТзОВ «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС».

Відповідних доказів не подано і в суд апеляційної інстанції.

Крім того, задовольняючи позовні вимоги повністю, та погодившись із розрахунком заборгованості, що підлягає стягненню, суд не дослідив наданих позивачем розрахунків та не звернув увагу, що дані розрахунки зроблені з порушенням норм матеріального права.

Так, суд першої інстанції застосував ст. 625 ЦК України, нарахувавши 3% річних починаючи з 13 січня 2009 року по 12 червня 2018 року, тоді як строк договору закінчився 16 лютого 2018 року.

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивачем ПАТ «Брокбізнесбанк» направлялися відповідачу вимоги про дострокове погашення заборгованості.

Отже, нараховуючи за весь період прострочення зобов`язання проценти, передбачені умовами договору, та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України, суд порушив норми матеріального права, зокрема, вимоги ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Крім того, проценти нараховані по 30 червня 2018 року, тобто поза межами дії договору.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 14-10цс18 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

За ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Таким чином, враховуючи ту обставину, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що ТзОВ «ДЕПТ ФІНАНС» внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги є правонаступником ПАТ «Брокбізнесбанк», то суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

На підставі викладеного, у зв`язку з неправильним застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також неповним з`ясуванням судом обставин справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення.

За ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Тому стягненню підлягають понесені відповідачем витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 10245,92 грн (а.с. 177)

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 серпня 2019 року в даній справі скасувати.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС»» () на користь відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 10245,92 грн (десять тисяч двісті сорок п`ять гривень 92 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 15 листопада 2019 року.

Головуючий

Судді