Справа № 338/1112/19
Провадження № 22-ц/4808/1391/19
Головуючий у 1 інстанції Шишко О. А.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Мелінишин Г.П., Ясеновенко Л.В.

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богородчанського районного суду від 07 жовтня 2019 року, в складі судді Шишка О.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до Глибівської сільської ради Богородчанського району про визнання права власності на земельні ділянки, визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, визнання незаконними та скасування рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Богородчанської РДА Пронь О.Д.,

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Глибівської сільської ради про визнання за ним права власності на земельні ділянки, визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, визнання незаконним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Богородчанської РДА Пронь О.Д.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подав клопотання про звільнення його від сплати судового збору яке мотивував скрутним матеріальним становищем, на підтвердження чого надав відомості про доходи за 2018 рік, за якими його річний дохід становив 695 грн 79 коп.

Ухвалою Богородчанського районного суду від 17 вересня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема для зазначення сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження, адреси, долучення реєстраційного номера облікової картки платника податків, копії паспорта, а також подання належних доказів щодо його майнового стану.

На виконання вимог ухвали суду, ОСОБА_1 23 вересня 2019 року через підсистему «Електронний суд» направив заяву з усуненням недоліків, у якій повторно просив суд звільнити його від сплати судового збору.

Одночасно з поданою заявою про усунення недоліків ОСОБА_1 направив заяву про відвід судді Шишка О.А.

Ухвалою Богородчанського районного від 07 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Ухвала суду мотивована тим, що ОСОБА_1 не надав обґрунтованих доказів про його майновий стан, а тому і відсутні визначені законом підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судових витрат. Крім того, позивач не надав копію паспорта, що не дає можливість звірити справжність підпису ОСОБА_1 на позовній заяві.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що судом невірно застосовано норми ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої враховуючи майновий стан сторони, суд може звільнити її від сплати судового збору, якщо його розмір перевищує 5% розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік.

Сільський голова Глибівської сільської ради Лунів Н ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, як таку, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, відповідно до обставин справи.

Апелянт у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Сільський голова Глибівської сільської ради Лунів Н.В. заперечила доводи апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Глибівської сільської ради, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 379 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати у порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною першою, другою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік.

Аналіз змісту положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» ( Kreuz v. Poland )) дає підстави для висновку що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права та має переслідувати законну мету.

Як видно із клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору на підтвердження свого матеріального становища він подавав відомість з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2018 року за яким його сукупний дохід за 2018 рік становить 695 грн 79 коп., а тому суд першої інстанції необгрунтовано не взяв їх до уваги як доказ матеріального становища ОСОБА_1

Формально пославшись на те, що ці докази не відображають реального фінансового становища позивача, суд першої інстанції не зазначив які саме докази на підтвердження такого становища він мав би надати.

Крім того, в разі сумніву в об`єктивності доводів позивача щодо його матеріального становища, суд першої інстанції не був позбавлений можливості частково задовольнити клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору і відстрочити або розстрочити його сплату відповідно до статті 136 ЦПК України, що забезпечило б баланс інтересів держави та права позивача на доступ до правосуддя.

Що стосується посилань суду на те, що позивачем не надано копії паспорта, що не дає можливість суду звірити підпис позивача, проставлений на позовній заяві та наданих документах слід зазначити наступне.

Відповідно до частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, серед іншого: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб-громадян України.

Як вбачається з поданої ОСОБА_1 позовної заяви, останнім зазначено його ідентифікаційний номер, а також позовна заява підписана позивачем.

За таких обставин, ухвалу суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381- 384, 389 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Богородчанського районного від 07 жовтня 2019 року скасувати, а справу за позовом ОСОБА_1 до Глибівської сільської ради Богородчанського району про визнання права власності на земельні ділянки, визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, визнання незаконними та скасування рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Богородчанської РДА Пронь О.Д. направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 6 листопада 2019 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Г.П. Мелінишин

Л.В. Ясеновенко