ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«05» листопада 2019 року

м. Харків

справа № 642/1330/19-ц

провадження 22ц/818/4796/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Бровченко І.О., Колтунової А.І.,

за участю секретаря - Колосовської А.Р.,

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - ОСОБА_2 , державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Толочко К.Л., представник заінтересованої особи - Ізотов П.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 21 червня 2019 року в складі судді Гримайло А.М.

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на протиправні дії та незаконну постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Толочко Ксенії Леонідівни про закінчення виконавчого провадження.

Скарга мотивована тим, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2018 року у справі № 642/999/18-ц за її позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики та звернення стягнення на предмет іпотеки, яким її позовні вимоги задоволено, в рахунок задоволення її вимог до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 за договором позики від 15 серпня 2014 року на суму 557 048,00 доларів США за курсом НБУ на день вирішення справ, що складається з неповернутої частини позичених коштів в розмірі 20 800,00 доларів США, 13 259,00 доларів США - процентів за користування позикою, 2157,00 доларів США - трьох процентів річних та 520 832,00 доларів США - неустойки за прострочення зобов`язання, звернуто стягнення на предмет іпотеки, квартиру АДРЕСА_1 за процедурою згідно статті 38 Закону України «Про іпотеку» шляхом надання їй права продати її від власного імені будь-якій третій особі-покупцю за ціною не нижче за звичайної ціни на цей вид майна на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності або незалежного експерта на момент продажу, але не нижче ніж за визначену згідно звіту ПП «Бюро технічної інвентаризації та оцінки» від 18 травня 2018 року за реєстраційним номером № 3079659_18052018_1349 на рівні 537 998,00 грн.; зобов`язано ОСОБА_3 , ОСОБА_2 звільнити предмет іпотеки, квартиру АДРЕСА_1 від усіх осіб, що користуються предметом іпотеки з їх дозволу або без такого дозволу, та їхнього майна із одночасною передачею предмета іпотеку в її управління.

18 грудня 2018 року Ленінським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 642/999/18 про зобов`язання ОСОБА_2 звільнити предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 від усіх осіб, що користуються предметом іпотеки з їх дозволу або без такого дозволу, та їхнього майна із одночасною передачею предмета іпотеку в її управління.

Зазначила, що оскільки ОСОБА_2 самостійно не виконав судове рішення, 29 грудня 2018 року вона подала заяву до виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження.

03 січня 2019 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Толочко К.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Вказала, що 18 січня 2019 року в ході виходу за адресою місця проживання боржника задля перевірки добровільного виконання судового рішення державним виконавцем встановлено, що судове рішення боржником добровільно не виконано і спірна квартира добровільно боржником звільнена не була, про що складено відповідний акт. Цього ж дня державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 1700,00 грн.

04 лютого 2019 року під час повторного виходу за адресою місця проживання боржника, державним виконавцем знову встановлено, що судове рішення боржником добровільно не виконано і спірна квартира добровільно боржником звільнена не була, про що складено відповідний акт. Цього ж дня державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Зазначила, що 12 лютого 2019 року з виконавчої служби вона отримала постанову про закінчення виконавчого провадження № 57988783 на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважала, що судове рішення, яким зобов`язано боржника звільнити житлове приміщення можливо виконати без особистої участі боржника, оскільки, по факту, примусове виконання рішення зобов`язального характеру про звільнення об`єкта нерухомості зводиться до примусового виселення боржника та звільнення майна від його речей (майна), порядок виконання якого регулюється положеннями норми статті 66 Закону України «Про виконавче провадження». Натомість, державний виконавець з очевидно необґрунтованих та надуманих підстав вирішив взагалі не виконувати судове рішення, яке набрало законної сили та підлягає обов`язковому виконанню, пославшись виключно на те, що боржник не виконав його у добровільному порядку.

Стверджувала, що державний виконавець повинна була не закінчувати дане виконавче провадження, а навпаки, вжити всіх залежних від неї заходів щодо примусового звільнення вказаного об`єкта нерухомого майна від боржника та його речей (майна) та всіх інших осіб в порядку статті 66 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, вказаних дій щодо примусового виконання судового рішення державним виконавцем здійснено не було, у зв`язку з чим судове рішення, яке набрало законної сили та підлягає обов`язковому виконанню, так і залишилось фактично невиконаним саме через очевидні неправомірні дії та незаконну бездіяльність державного виконавця.

Зазначила, що вказаним вище судовим рішенням, яким зобов`язано боржника ОСОБА_2 звільнити спірну квартиру від всіх без виключення осіб, що нею користуються та вивезти звідти все майно, також вирішено передати вказану квартиру їй в управління. Однак, даних дій державний виконавець також не здійснила, а спірна квартира так і залишилася в управлінні боржника.

Вважала, що оскільки боржник в добровільному порядку не спромігся виконати судове рішення в цій частині та фактично не передав квартиру їй в управління, державний виконавець також була зобов`язана здійснити всі залежні від неї заходи щодо примусового передання вказаної квартири їй в управління, а саме шляхом вселення стягувача до вказаного нерухомого майна, забезпеченням безперешкодного доступу стягувача до нього, передачею ключів від вхідних дверей тощо, при цьому, участь боржника також є необов`язковою. Таким чином, за результатами проведення виконавчих дій державний виконавець повинна була не тільки звільнити вказану квартиру від боржників, інших осіб та всього майна, яке там знаходиться, але і одночасно вселити стягувача до спірної квартири, що врешті-решт здійснено не було.

Зазначила, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складає 5120,00 грн.

Просила визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Толочко К.Л. від 05 лютого 2019 року за виконавчим провадження № 57988783 про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 642/999/18 про зобов`язання ОСОБА_2 звільнити предмет іпотеки, квартиру АДРЕСА_1 від всіх осіб, що користуються предметом іпотеки з дозволу боржника або без такого дозволу, та їхнього майна із одночасною передачею предмета іпотеки в її управління; зобов`язати державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в провадженні якого перебуває або перебуватиме виконавче провадження за виконавчим листом № 642/999/18 про зобов`язання ОСОБА_2 звільнити предмет іпотеки, квартиру АДРЕСА_1 від всіх осіб, що користуються предметом іпотеки з дозволу боржника або без такого дозволу, та їхнього майна із одночасною передачею предмета іпотеки в її управління; вжити всіх належних передбачених статтями 66, 67 Закону України «Про виконавче провадження» примусових заходів задля виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2018 року у справі № 642/999/18, на підставі і на виконання якого був виданий зазначений виконавчий лист; стягнути з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області на її користь понесені та документально підтвердженні судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5120,00 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 21 червня 2019 року, в якій ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2019 року виправлено описку, провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 - закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу скасувати, а справу повернути для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклала вимоги скарги. При цьому зазначила, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що на момент винесення оскаржуваної постанови державного виконавця та її звернення до суду, заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2018 року набрало законної сили, було чинне та підлягало обов`язковому виконанню; що скаргу на дії державного виконавця вона подала 22 лютого 2019 року, отримана судом 25 лютого 2019 року, тому мала б бути розглянута по суті заявлених вимог не пізніше 07 березня 2019 року, однак судом першої інстанції справа розглядалась чотири місяця; що за цей тривалий час боржники встигнули звернутись до суду із заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2018 року, і в решті решт ухвалою суду від 08 квітня 2019 року судове рішення скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку; що станом на 08 квітня 2019 року вказане рішення суду мало б бути вже фактично виконаним, однак, через незаконну постанову державного виконавця виконавче провадження з виконання цього рішення було необґрунтовано закінчено; що метою запровадження інституту оскарження рішень, дій та бездіяльності державних виконавців є не тільки відновлення прав сторін виконавчого провадження, але і запобігання новим порушенням; що законність чи незаконність рішень (дій/бездіяльності) державного виконавця має бути встановлена судом станом на момент винесення такого рішення (вчинення дії, допущення бездіяльності), а не станом на момент розгляду скарги на такі рішення (дії/бездіяльність) по суті заявлених вимог.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, ухвалу суду - скасувати.

Ухвала суду першої інстанції в мотивована тим, що оскільки предмет спору відсутній, провадження у справі підлягає закриттю.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2018 року у справі № 642/999/18-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики та звернення стягнення на предмет іпотеки, позов ОСОБА_1 - задоволено; в рахунок задоволення вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 за договором позики від 15 серпня 2014 року на суму 557 048,00 доларів США, що складається з неповернутої частини позичених коштів в розмірі 20 800,00 доларів США, процентів за користування позикою - 13 259,00 доларів США, трьох процентів річних - 2157,00 доларів США та неустойки за прострочення зобов`язання 520 832,00 доларів США звернуто стягнення на предмет іпотеки, квартиру АДРЕСА_1 за процедурою згідно статті 38 Закону України «Про іпотеку» шляхом надання ОСОБА_1 права продати її від власного імені будь-якій третій особі-покупцю за ціною не нижче за звичайної ціни на цей вид майна на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності або незалежного експерта на момент продажу, але не нижче ніж за визначену згідно звіту ПП «Бюро технічної інвентаризації та оцінки» від 18 травня 2018 року за реєстраційним номером № 3079659_18052018_1349 на рівні 537 998,00 грн.; зобов`язано ОСОБА_3 , ОСОБА_2 звільнити предмет іпотеки, квартиру АДРЕСА_1 від усіх осіб, що користуються предметом іпотеки з їх дозволу або без такого дозволу, та їхнього майна із одночасною передачею предмета іпотеки в управління ОСОБА_1 ; стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі по 4405,00 грн. з кожного (а.с.6-8).

На виконання цього судового рішення 18 грудня 2018 року Ленінським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 642/999/18 про зобов`язання ОСОБА_3 , ОСОБА_2 звільнити предмет іпотеки, квартиру АДРЕСА_1 від усіх осіб, що користуються предметом іпотеки з їх дозволу або без такого дозволу, та їхнього майна, із одночасною передачею предмета іпотеки в управління ОСОБА_1 (а.с.10, 48,).

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 03 січня 2019 року відкрито виконавче провадження № 57988783 з виконання виконавчого листа № 642/999/18 про зобов`язання ОСОБА_3 , ОСОБА_2 звільнити предмет іпотеки, квартиру АДРЕСА_1 від усіх осіб, що користуються предметом іпотеки з їх дозволу або без такого дозволу, та їхнього майна із одночасною передачею предмета іпотеки в управління ОСОБА_1 Боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с.12, 55, 85).

18 січня 2019 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Толочко К.Л. при примусовому виконанні виконавчого листа № 642/999/18, виданого 18 грудня 2018 року Ленінським районним судом м. Харкова, складено акт державного виконавця, яким встановлено, що виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 , рішення суду не виконано, боржник ОСОБА_2 не звільнив предмет іпотеки від усіх осіб, що користуються предметом іпотеки з їх дозволу або без такого дозволу, та їхнього майна із одночасною передачею предмета іпотеки в управління ОСОБА_1 . Про причини невиконання рішення суду боржник ОСОБА_2 не повідомив (а.с.13, 57, 88).

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 04 лютого 2019 року ВП № 57988783 за невиконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк на боржника ОСОБА_2 накладено штраф в розмірі 1700,00 грн. (а.с.59, 89).

04 лютого 2019 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено вимогу виконавця, якою державний виконавець вимагав виконати рішення суду у строк до 04 лютого 2019 року, про що повідомити державного виконавця (а.с.60, 90).

04 лютого 2019 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Толочко К.Л. при примусовому виконанні виконавчого листа № 642/999/18, виданого 18 грудня 2018 року Ленінським районним судом м. Харкова, складено акт державного виконавця, яким встановлено, що виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 , рішення суду не виконано, боржник ОСОБА_2 не звільнив предмет іпотеки від усіх осіб, що користуються предметом іпотеки з їх дозволу або без такого дозволу, та їхнього майна із одночасною передачею предмета іпотеки в управління ОСОБА_1 . Про причини невиконання рішення суду боржник ОСОБА_2 не повідомив (а.с.14, 61, 91).

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 04 лютого 2019 року ВП № 57988783 за невиконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк на боржника ОСОБА_2 накладено штраф в розмірі 3400,00 грн. (а.с.62, 92).

Постановами старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 04 лютого 2019 року ВП № 57988783 стягнуто з боржника ОСОБА_2 виконавчий збір в розмірі 8364,00 грн. та витрати на проведення виконавчих дій в розмірі 164,00 грн. (а.с.63, 64, 93, 94).

05 лютого 2019 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Толочко К.Л. начальнику Холодногірського відділу поліції ГУНП в Харківській області полковнику поліції направлено подання (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого статтею 382 КК України, в якому просив розпочати досудове розслідування щодо боржника ОСОБА_2 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 382 КК України, про що невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання повідомлення внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.65-66, 95-96).

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 05 лютого 2019 року ВП № 57988783, на підставі пункту 11 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 642/999/18, виданого 18 грудня 2018 року Ленінським районним судом м. Харкова - закінчено (а.с.69, 99).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2019 року у справі № 642/999/18-ц скасовано заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2018 року і призначено справу до розгляду в загальному порядку.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що скарга ОСОБА_1 стосувалася неправомірності дій державного виконавця під час виконання судового рішення та ухвалення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі пункту 5 частини 1 статті 39 цього Закону.

Пунктом 11 частини 1 статті 39 Закону «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 Закону.

Частиною 3 статті 63 Закону «Про виконавче провадження», зокрема, передбачено, що у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Матеріали справи свідчать про те, що державний виконавець, починаючи з моменту відкриття виконавчого провадження, з 03 січня 2019 року, до моменту закриття виконавчого провадження, до 05 лютого 2019 року діяв відповідно до вимог частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до частин 1- 3, 5 цієї статті виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Матеріали справи свідчать про те, що, виконуючи судове рішення про зобов`язання боржників вчинити певні дії, державним виконавцем неодноразово були здійснені виходи за місцем реєстрації та проживання боржників, складалися акти про те, що боржники не звільнили, як зазначено в судовому рішенні, квартиру. Двічі на боржника ОСОБА_2 накладено штраф, однак він не звільнив житлове приміщення. У зв`язку з невиконанням судового рішення державним виконавцем направлено начальнику Холодногірського відділу поліції ГУНП в Харківській області подання (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого статтею 382 КК України.

Оскільки судове рішення, за яким видано виконавчий лист, не може бути виконано без участі боржників, державний виконавець правомірно надіслав повідомлення до поліції та ухвалив постанову про закінчення виконавчого провадження.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що на момент винесення оскаржуваної постанови державного виконавця та її звернення до суду, заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2018 року набрало законної сили, було чинне та підлягало обов`язковому виконанню; що скаргу на дії державного виконавця вона подала 22 лютого 2019 року, отримана судом 25 лютого 2019 року, тому мала б бути розглянута по суті заявлених вимог не пізніше 07 березня 2019 року, однак судом першої інстанції справа розглядалась чотири місяця; що за цей тривалий час боржники встигнули звернутись до суду із заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2018 року, і в решті решт ухвалою суду від 08 квітня 2019 року судове рішення скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку; що станом на 08 квітня 2019 року вказане рішення суду мало б бути вже фактично виконаним, однак, через незаконну постанову державного виконавця виконавче провадження з виконання цього рішення було необґрунтовано закінчено; що метою запровадження інституту оскарження рішень, дій та бездіяльності державних виконавців є не тільки відновлення прав сторін виконавчого провадження, але і запобігання новим порушенням; що законність чи незаконність рішень (дій/бездіяльності) державного виконавця має бути встановлена судом станом на момент винесення такого рішення (вчинення дії, допущення бездіяльності), а не станом на момент розгляду скарги на такі рішення (дії/бездіяльність) по суті заявлених вимог, є безпідставними, оскільки матеріали справи свідчать про те, що дії державного виконавця під час виконання судового рішення щодо зобов`язання боржників вчинити певні дії є правомірними, а ухвалена ним постанова є законною.

Виходячи з того, що ухвалу суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає за необхідне скасувати судове рішення, та ухвалити нове судове рішення щодо часткової відмови в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , виходячи з безпідставності її доводів.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 21 червня 2019 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Толочко Ксенія Леонідівна, на протиправні дії та незаконну постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Толочко Ксенії Леонідівни про закінчення виконавчого провадження - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О. Бровченко

А.І. Колтунова

Повний текст постанови складено 11 листопада 2019 року.