Ухвала

29 липня 2019 року

м. Київ

справа № 490/11334/15-ц

провадження № 61-24712 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув клопотання ОСОБА_1 про виклик у судове засідання у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на квартиру, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 21 квітня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій вона просила скасувати рішення Центрального районного суду

м. Миколаєва від 14 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 21 квітня 2017 року, і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 388 ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня

2017 року, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

15 травня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 викладено клопотання про виклик її у судове засідання.

Клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Абзац другий частини першої даної статті визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Необхідність виклику учасників справи в судове засідання вирішується судом з урахуванням конкретних обставин справи.

Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що виклик учасників справи для надання пояснень вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності отримання таких пояснень. Враховуючи, що Верховним Судом не встановлено необхідності виклику осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, підстави для розгляду справи за участю сторін відсутні, а отже, клопотання ОСОБА_1 про виклик її у судове засідання не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволені клопотання ОСОБА_1 про виклик у судове засідання у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на квартиру, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 21 квітня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак