Справа № 266/4690/19
Провадженя№ 2/266/973/19

14 листопада 2019 року м. Маріуполь
Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шишиліна О.Г., за участі секретаря судових засідань Воропаєвої О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитину та непрацездатної дружини,-
05.08.2019 року, позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на її утримання, вказуючи на те, що перебуває з відповідачем з 09.08.2013 року в зареєстрованому шлюбі. На даний час вона звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, однак шлюб не розірвано. Під час шлюбу, в них народилася дитина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина мешкає з позивачкою окремо від відповідача. Останній ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття дитини та стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку, з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років.
Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Ухвалу суду від 20.08.2019р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та додатками до неї відповідачу направлено за визначеною адресою та визначено строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 15)
У визначений строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку ст. 83 ЦПК України суду не надав.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Позивач у судове засідання не з`явилася, але нею подано заяву в якій зазначено про розгляд справи у її відсутності, задоволення позову, крім того позивач проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився без поважних причин, хоча про час, місце та дату розгляду справи було повідомлено належним чином замовною кореспонденцією, та телефонограмою про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Приймаючи до уваги думку позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши докази, дійшов висновку про таке.
Як вбачається зі свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 , зареєстрованого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, 09.08.2013 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №534 (а.с.7).
Під час знаходження у шлюбі у подружжя народилася дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області 17.04.2018 року видано свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2 , актовий запис №96 де в графі «батьки» дитини зазначені батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_1 (а.с.8).
Згідно акту про фактичне проживання ОСОБА_1 проживає за адресом: АДРЕСА_1 разом із донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 3).
Згідно відомостей Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 19.08.2019 р. ОСОБА_6 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 ( а.с. 12).
Таким чином судом встановлено, що дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні.
Судом встановлено, що позивачка одна несе витрати по утриманню дитини, тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню їх потреб.
Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов`язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів.
Згідно ч.2 ст.. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х років.
Згідно ч.4 ст.. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї.
Так, судом встановлено, що договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, інформації щодо стягнень по іншим аліментним зобов`язанням відповідача, сторонами до суду не надавалося.
Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.
Враховуючи те, що відповідач як батько зобов`язаний утримувати дитину та жінку з якою проживає їх дитина, та має можливість надати таке утримання, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність законних підстав для їх задоволення, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку дитину, починаючи з 05.08.2019 року і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05.08.2019 року і до досягнення донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.
Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на підставі ст.. 141 ЦПК України судові витрати в дохід держави в розмірі 768,40 гривень.
Керуючись ст.ст. 141, 206, 274, ЦПК України, ст.ст. 84, 180, 181, 182, 184 СК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитину та непрацездатної дружини задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Севастополь АР Крим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Севастополь АР Крим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05 серпня 2019 року і до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьох років.
Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Севастополь АР Крим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 гривень.
Копію судового рішення направити сторонам.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивачем може бути подана апеляційна скарга на рішення суду, яка подається до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Шишилін О. Г.