Номер провадження: 22-ц/813/7698/19
Номер справи місцевого суду: 1512/2-1279/11
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 1512/2-1279/11

Одеській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Віцько А.І.,

учасники справи:

- позивач Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК»,

- відповідачі 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за заявою Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, за апеляційною скаргою адвоката Ляхова Ігора Олексійовича, поданою від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Київського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Пучкової І.М. 21 лютого 2019 року, про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

встановив:

У травні 2010 р. Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» (далі Банк) звернулося до суду з вищезазначеним позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором (Т. 1, а. с. 3 6).

22 листопада 2011 р. Київським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення у цивільній справі №1512/2-1279 за позовом Банку про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Банку заборгованості за кредитним договором № 40.3/МБ-007.07.1 від 08 червня 2007 р. в розмірі 10 907 доларів 90 центів США, що за курсом Національного банку станом на 27 серпня 2010 р. становить 86 063,33 грн. (Т. 1, а. с. 165 171).

12 листопада 2015 р. апеляційним судом Одеської області ухвалено рішення, яким частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 .. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2011 р. в частині стягнення солідарно із ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у сумі - 10 907,90 доларів США, судового збору у сумі 850 грн. та витрат на ІТЗ 60 грн., скасовано (Т. 1, а. с. 238 240).

У січні 2019 р. Банк звернувся до суду з вищезазначеною заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заяву Банку обґрунтовано тим, що Банк не мав можливості отримати виконавчий документ на виконання зазначеного рішення суду, оскільки про судові засідання належним чином не повідомлявся та представники Банка були відсутні при винесенні рішення у справі №785/1301/15-ц. Копії судового рішення на адресу Банку не надходило.

Також заявник обгрунтовує свої вимоги тим, що відповідно до наказу Банку № 77 від 25.06.2016 р. «Про закриття відокремлених підрозділів AT «Родовід банк», з 01 червня 2016 р. закриті відокремлені підрозділи, діяльність яких була призупинена до введення тимчасової адміністрації з 26.02.2016 р.. До переліку підрозділів, що ліквідовані, внесено і відділення, які знаходились в Одеській області, тому заявник посилається на неможливість отримати вчасно ухвалу апеляційного суду та відповідні виконавчі листи, оскільки судові справи знаходились на виконанні у відповідних філіях, а справи, які були передані до головного офісу AT «Родовід банк» майже через два роки, не містять повну інформацію щодо наявності рішень та виконавчих листів. На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.12.2017 р. № 811-рш «Про відкликання ліцензії санаційного банку та ліквідацію Банку, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення за № 5455 від 20.12.2017 р. «Про початок процедури ліквідації AT «РОДОВІД БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від № 5455 від 20.12.2017 «Про початок процедури ліквідації AT «РОДОВІД БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку» уповноваженою особою Фонду на ліквідацію AT «РОДОВІД БАНК» призначено та делеговано всі повноваження ліквідатора AT «РОДОВІД БАНК», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон), зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі, з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, начальнику відділу запровадження планів врегулювання неплатоспроможності банків Шевченку А.М. з 20.12.2017 р. по 19.12.2019 р. включно.

Крім того, у своїй заяві Банк посилається на важке адміністративне та фінансове становище, просить суд врахувати об`єктивні обставини, що ускладнили своєчасне отримання виконавчих документів та той факт, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі (Т. 2, а. с. 1 3).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2019 р. задоволено заяву Банку про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Видано дублікати виконавчих листів та поновлено строк на пред`явлення виконавчих листів до виконання у цивільній справі №1512/2-1279/11 за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22.12.2011 р., з урахуванням рішення апеляційного суду Одеської області від 12.11.2015 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку: заборгованості за кредитним договором № 40.3/МБ-007.07.1 від 08 червня 2007 р. в розмірі 10 907 доларів 90 центів США, що за курсом Національного банку станом на 27 серпня 2010 р. дорівнювало 86 063,33 грн.; стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку судового збору у сумі 850,00 грн.; стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 60,00 грн. (Т. 2, а. с. 21 23).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Ляхов І.О. просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2019 року. Ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні вимог вказаної заяви Банку.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувану ухвалу постановлено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Апелянт вказує на те, що не може бути поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання порядок організації роботи Банку. Також, звертає увагу на наявні підтвердження про отримання Банком повідомлень про розгляд справи судом апеляційної інстанції, а отже на невідповідність твердження заявника про те, що Банк не був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді апеляційної інстанції у 2015 р..

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Причини неявки не повідомили. Відзиву на апеляційну скаргу, заяв та клопотань не надали.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому вирішені питання щодо видачі дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, освідомленість учасників справи про її розгляд, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що доведеними є об`єктивні обставини, що зумовили пропуск строку на отримання виконавчих документів та пред`явлення їх до виконання, а тому вважав за можливе видати дублікати виконавчих листів у цивільній справі та поновити строк для пред`явлення їх до виконання (Т. 2, а. с. 21 23).

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За правилами частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 60 ЦПК України (у редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин) визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 222 ЦПК України (у редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин) встановлено, зокрема, що особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копії повного судового рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо в суді.

Частиною другою статті 368 ЦПК України (у редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин) передбачено, зокрема, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Частиною першою статті 371 ЦПК України (у редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин) встановлено, що стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Частиною першою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин) визначено, зокрема, що виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Згідно наявних у справ, наданих сторонами і досліджених судом апеляційної інстанції доказів встановлено, що 22 листопада 2011 р. Київським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення у цивільній справі №1512/2-1279 за позовом Банку про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Банку заборгованості за кредитним договором № 40.3/МБ-007.07.1 від 08 червня 2007 р. в розмірі 10907 (десять тисяч дев`ятсот сім) доларів 90 (дев`яносто) центів США, що за курсом Національного банку станом на 27 серпня 2010 р. становить 86063 (вісімдесят шість тисяч шістдесят три) гривні 33 копійки (Т. 1, а. с. 165 171).

12 листопада 2015 р. апеляційним судом Одеської області ухвалено рішення, яким частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 , рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2011 р. в частині стягнення солідарно із ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у сумі 10 907,90 доларів США, судового збору у сумі 850 грн. та витрат на ІТЗ 60 грн., скасовано (Т. 1, а. с. 238 240).

Супровідним листом від 16 листопада 2015 р. апеляційним судом Одеської області копію зазначеного рішення апеляційного суду надіслано на адресу Банку (Т. 1, а. с. 241).

В період з 12 листопада 2015 р. до 21 січня 2019 р. Банк не звертався до суду із заявами про отримання копії відповідного рішення апеляційного суду від 12 листопада 2015 р. та виконавчого листа.

Обґрунтованими є доводи апеляційної скарги про невідповідність твердження заявника про те, що Банк не був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді апеляційної інстанції у 2015 р.. Під час перегляду рішення суду першої інстанції в 2015 р. апеляційним судом було вжито заходи щодо повідомлення заявника про дату, час та місце розгляду справи, що має наслідком отримання Банком вказаного повідомлення суду (Т. 1, а. с. 207, 223). Крім того, всупереч тверджень вищенаведеної заяви Банку, під час вказаного перегляду рішення апеляційним судом Одеської області від Банку надходила до апеляційного суду заява, зокрема, про відкладення розгляду справи (Т. 1, а. с. 219).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці установив, що вирішення питання щодо поновлення процесуального строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункті 41 рішення в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає безпідставним обґрунтування вищевказаної заяви порядком організації роботи Банку, який має наслідком пропуск вказаного строку. Внутрішні дії Банку, як і можливе важке адміністративне та фінансове становище Банку, не є непереборними, незалежними від дій останнього обставинами, які можуть бути визнанні судом поважними у розумінні правил ч. 1 ст. 371 ЦПК України (у редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність задоволення заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Таким чином, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Ляхова І.О. є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо видачі дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні вищенаведеної заяви Банку за вищевказаного обґрунтування.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, Одеській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Ляхова Ігора Олексійовича, подану від імені ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2019 рокупро видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 13 листопада 2019 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе