ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 641/7421/18

Провадження № 22-ц/818/4438/19

08 листопада 2019 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря - Чабан А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Акціонерне товариство «Українська залізниця»

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 08 липня 2019 року у складі судді Курганникової О.А. по справі № 641/7421/18 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначає, що з 01 лютого 2016 року він обіймав посаду заступника редактора у структурному підрозділі «Редакція газети «Южная магістраль» відокремленого підрозділу «Регіональна філія «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

З 01 січня 2017 року структурний підрозділ «РГ«Южная магистраль» виділено зі складу відокремленого підрозділу «РФ «Південна залізниця» ПАТ УЗ та приєднано до відокремленого підрозділу «Філія «Медіацентр «Магістраль» ПАТ «Укрзалізниця». Його переведено до штату МЦМ ПАТ УЗ без ознайомлення з цим наказом. Одночасно з цим його переведено до додаткового штату, який підлягає скороченню відповідно до законодавства», штатного розпису МЦМ ПАТ УЗ, про що попереджено не було.

З 15 грудня 2017 року почалася реорганізація структурного підрозділу «РГ«Южная магистраль» у «Харківське відділення філії - редакція газети Південна магістраль»»). Реорганізація відбувалася без попередження працівників про зміни в організації виробництва і праці та зміни істотних умов праці, зокрема скорочення їхніх посад. Переведення працівників «РГ«Южная магистраль» до «ХВРГ«Південна магістраль» відбулося без попереднього визначення дати скорочення та ознайомлення працівників із наказом про введення в дію нового штату «ХВРГ«Південна магістраль». Переведення відбулося шляхом примушування працівників «РГ«Южная магистраль» писати заяви на переведення до «ХВРГ«Південна магістраль», в окремих випадках на більш нижчі посади та посадові оклади. При цьому цей процес переведення працівників посадові особи МЦМ ПАТ УЗ намагалися від нього приховати.

27 грудня 2017 року він передав до МЦМ ПАТ УЗ першу заяву про надання згоди на переведення на вакансію кореспондента «ХВРГ«Південна магістраль». Заяву було проігноровано.

05 січня 2018 року він передав до МЦМ ПАТ УЗ другу заяву про надання згоди згоди на переведення мене на вакансію 0,5 посадового окладу кореспондента «ХВРГ«Південна магістраль». Заяву було проігноровано.

18 січня 2018 року видано наказ МЦМ ПАТ УЗ №01-19/09 «Про скорочення посад Додаткового штату, який підлягає скороченню відповідно до законодавства», згідно з яким його посада заступника редактора «РГ «Южная магистраль» підлягала скороченню. З наказом його ознайомлено не було. . Цей наказ свідчить про одночасне існування 2-х штатів одного структурного підрозділу у період з грудня 2017 року до 18 вересня 2018 року (моменту його звільнення), що не передбачено законодавством про працю.

Під час його перебування у відпустці 22-31 січня 2018 року на вакансію 0,5 посадового окладу кореспондента нового штату «ХВРГ«Південна магістраль» прийнято на роботу пенсіонера ОСОБА_2 без пропонування йому цієї вакансії

22 лютого 2018 року його вперше повідомлено, що через два місяці посаду заступника редактора «РГ «Южная магистраль» буде скорочено. Також у повідомленні йому було запропоновано вакансії не у межах структурного підрозділу «ХВРГ «Південна магістраль» за місцем роботи, а у інших структурних підрозділах МЦМ ПАТ УЗ у іншій місцевості - у м.Київ, м.Львів та м.Лиман Донецької області.

25 квітня 2018 року Профспілкова організація Управління Південної залізниці відмовила МЦМ ПАТ УЗ у наданні згоди на його звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України.

03 липня 2018 року його вдруге повідомлено про скорочення посади заступника редактора «РГ«Южная магистраль».

19 липня 2018 року на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

10 вересня 2018 року Профспілкова організація Управління Південної залізниці дала згоду на його звільнення згідно з п. 1 ст.40 КЗпПУ.

13 вересня 2018 року він надіслав цінним листом до МЦМ ПА Т УЗ заяву на переведення на посаду головного редактора - начальника «ХВРГ «Південна магістраль».

18 вересня 2018 року його звільнено з роботи за п.1 ст.40 КЗпПУ.

Вважає, що рішення МЦМ ПАТ УЗ про звільнення є незаконним, оскільки йому передував ряд порушень вимог чинного законодавства у процесі реорганізації структурного підрозділу «РГ«Южная магистраль», у якому він працював.

А саме посадові особи МЦМ ПАТ УЗ його завчасно за 2 місяці: 1) про реорганізацію структурного підрозділу «РГ«Южная магистраль» у грудні 2017 року; 2) про введення в дію нового штату «ХВРГ«Південна магістраль» 3) про початок переведення до нього працівників «РГ«Южная магистраль»; 4) про дату скорочення «Додаткового штату, що підлягає скороченню відповідно до законодавства», в якому була його посада заступника редактора його не повідомили. Звільнення є незаконними оскільки: 1) його не було завчасно повідомлено за 2 місяці про скорочення посади заступника редактора у «РГ«Южная магістраль»; про наявність вакансій у межах структурного підрозділу «ХВРГ«Південна магістраль», чим позбавлено можливості вчасно написати заяву про переведення до нового штату «ХВРГ«Південна магістраль»; 3) роботодавцем не проводилося порівняння кваліфікації та продуктивності праці працівників структурного підрозділу, а тому і не було враховано його переважного права на залишення на роботі.

Також під час переведення працівників «РГ«Южная магистраль» виконання обов`язків головного редактора - начальника «ХВРГ«Південна магістраль» покладено на іншого працівника МЦМ ПАТ УЗ, який не був працівником «РГ«Южная магистраль» і не входив до «Додаткового штату, який підлягав скороченню відповідно до законодавства». Покладання філією МЦМ ПАТ УЗ виконання обов`язків головного редактора - начальника «ХВРГ«Південна магістраль» на кореспондента спеціального відділу спеціальних кореспондентів у регіонах філії МЦМ ПАТ УЗ за вакантною посадою є неправомірним та таким, що суперечить діючому законодавству.

Посада головного редактора - начальника «ХВРГ«Південна магістраль» була вакантною весь період від моменту введення у дію штатного розпису «ХВРГ«Південна магістраль» до моменту його звільнення. Але про наявність вакансії за місцем його роботи у «ХВРГ «Південна магістраль» його не повідомляли.

У разі вирішенні питання надання переважного права на залишення на роботі та проведення порівняння кваліфікації та продуктивності праці працівників «РГ«Южная магистраль» він мав би таке переважне право на залишення на роботі, оскільки: він мав один з найбільших серед інших працівників стаж роботи у «РГ«Южная магистраль»; вищу освіту за профільною спеціальністю «журналістика»; один із найбільших обсягів публікацій за 2017 рік у газеті «Південна магістраль» (56 публікацій); досвід роботи у апараті управління Державної адміністрації залізничного транспорту України (2006-2009 рр.), в апараті управління Державного підприємства «Південна залізниця» (2010-2012 рр.) та був нагороджений Подякою Генерального директора Державної адміністрації залізничного транспорту України (2013р).

З урахуванням уточнень просить суд поновити його на роботі у відокремленому підрозділі «Філія Медіацентр «Магістраль» ПАТ «Укрзалізниця» на посаді заступника редактора «Редакція газети «Южная магістраль» та стягнути суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 96 853 грн, 01 коп.

Відповідач АТ «Українська залізниця» позов не визнав.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 08 липня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що процедуру скорочення додаткового штату проведено відповідно до законодавства про працю, а тому підстав для поновлення позивача на роботі у відокремленому підрозділі «Філія Медіацентр «Магістраль» ПАТ «Укрзалізниця» на посаді заступника редактора «Редакція газети «Южная магістраль» не вбачається.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Судом не встановлено, які саме зміни в організації виробництва і праці мали місце на підприємстві АТ «Укрзалізниця».

Термін «ліквідація» не може бути застосований до підрозділу редакції газети «Южная магистраль», оскільки він не був юридичною особою, а лише структурним підрозділом АТ «Укрзалізниця». Термін «ліквідація» може стосуватися лише підприємства (юридичної особи). Підрозділ було лише перепідпорядковано - виділено зі складу однієї філії АТ «Укрзалізниці» та приєднано до іншої філії АТ «Укрзалізниця», а через рік скорочено штат працівників цього підрозділу.

Він не надавав відповіді (згоду або відмову) на запропоновані йому вакансії, оскільки йому не було надано повного списку вакантних посад на підприємстві АТ «Укрзалізниця» з урахуванням усіх філій підприємства, його представництв та апарату управління.

Роботодавець при попередженні його про скорочення посади 03 липня 2018 року запропонував вакантні посади лише у двох із 33-х філій АТ «Укрзалізниця» .

Якщо кореспондент спеціальний ОСОБА_3 лише виконував обов`язки за вакантною посадою Головного редактора - начальника Харківського відділення філії - редакції газети «Південна магістраль», то ця посада була вакантною у період з дня покладання на нього виконання обов`язків за цією вакантною посадою до дня його переведення на цю посаду у грудні 2018 року, що відбулося після його звільнення.

Під час судового засідання 10 червня 2018 року представник Відповідача пояснив факт тривалого покладання на кореспондента спеціального ОСОБА_3 виконання обов`язків за вакантною посадою Головного редактора - начальника Харківського відділення філії - редакції газети «Південна магістраль» тим, що ОСОБА_3 стажувався на цій посаді.

Вважає, що переведення ОСОБА_3 лише через рік свідчить, що його кваліфікація не відповідала кваліфікаційним вимогам за посадою Головного редактора - начальника Харківського відділення філії - редакції газети «Південна магістраль».

Також, посада ОСОБА_3 «кореспондент спеціальний» не підлягала скороченню.

Роботодавець отримав заяву про його згоду на переведення на іншу роботу на підприємстві АТ «Укрзалізниця» 17 вересня 2018 року, але після отримання згоди видає наказ про звільнення з 18 вересня 2018 року.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 червня 2019 року визнано незаконним наказ №01-17/04-С від 19 липня 2018 про винесення йому догани та цим рішенням зобов`язано АТ «Укрзалізниця» скасувати цей наказ, а тому посилання на наявність у нього догани є безпідставними.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Укрзалізниця» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

У товаристві дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці, які потягли за собою ліквідацію певних структурних підрозділів товариства.

На виконання рішення правління ПАТ «Укрзалізниця» філією «Медіацентр «Магістраль» ПАТ «Укрзалізниця» видано наказ від 18 січня 2018 року «Про скорочення посад Додаткового штату, який підлягає скороченню відповідно до законодавства, в якому передбачено з 22 квітня 2018 року скоротити посади Додаткового штату, до якого увійшла й посада заступника редактора редакції газети «Южная магістраль» ОСОБА_1 , оскільки посада «заступник редактора» скорочується і в майбутньому штаті Харківського відділення філії-редакції газети «Південна магістраль» не передбачена. Подальше працевлаштування, на посаді яку позивач займав до моменту звільнення, було неможливим.

Позивачу надсилались повідомлення з попередженням про наступне скорочення посад Додаткового штату. З метою можливості подальшого працевлаштування Позивачу було запропоновано посади у штаті Філії, які на час проведення процедури скорочення були вакантними та відповідали його спеціальності та кваліфікації, а також посади в регіональнії філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

ОСОБА_1 не зазначив про існування поважних причин, з яких він відмовився від запропонованих посад, та не надав з цього приводу відповідних доказів, наполягаючи лише на тих посадах, які на момент його звільнення не були вільні.

АТ «Укрзалізниця» має 33 філії, кожна філія здійснює свою діяльність окремо, філії відокремлені від центрального апарату та мають свої служби кадрів. Службою кадрів Філії було проведено всебічні роботи щодо можливого подальшого працевлаштування Позивача.

Посада Головного редактора - начальника Харківського відділення філії - редакції газети «Південна магістраль» на момент проведення процедури скорочення не була вільною.

Суд не вправі втручатися у компетенцію керівного органу товариства щодо доцільності перестановки керівних працівників визначати доцільність їх перебування тимчасово виконуючим обов`язки, інший підхід є також порушенням прав вищевказаних осіб на призначення на вказані посади на постійній основі. В усякому випадку не можна вважати, що ці посади були вільними і могли бути запропоновані позивачу при його звільненні.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи з 25 листопада 2004 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Управлінням Південної залізниці «Укрзалізниця», з 01 лютого 2015 року -переведений заступником редакції газети «Южная магистраль» відокремленого підрозділу «Регіональна філія «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

З 01 січня 2017 року редакцію газети «Южная магистраль» приєднано до відокремленого підрозділу «Філія «Медіацентр «Магістраль» ПАТ «Укрзалізниця».

22 лютого 2018 року ОСОБА_1 повідомлено про скорочення на підставі наказу філії «Медіацентр» «Магістраль» ПАТ «Укрзалізниця» №01-19/09 «Про скорочення посад Додаткового штату, який підлягає скороченню відповідно до законодавства», запропоновано 3 вакантні посади.

Згідно протоколу №20 засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації Управління регіональної філії «Південна залізниця» від 25 квітня 2018 року не було надано згоду щодо скорочення ОСОБА_1

02 липня 2018 року ОСОБА_1 надіслано попередження № 01-45/62 про скорочення посад Додаткового штату, який підлягає скороченню, та було надано перелік вільних вакансій у філії «Медіацентр «Магістраль», яке позивач отримав 03 липня 2018 року.

Відповідно до протоколу №11 від 10 вересня 2018 року засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації Управління регіональної філії «Південна залізниця» надано згоду на звільнення ОСОБА_1

17 вересня 2018 року Наказом № 01-09/37 від 17.09.2018 року ОСОБА_1 звільнено у зв`язку зі скороченням штату п.1 ст.40 КЗпП України.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина друга статті 40 КЗпП України).

У відповідності до положень статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року № 61-9655св18.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що йому не були запропоновані усі вакантні посади, що наявні на підприємстві.

Між тим, як вбачається з попередження від 02 липня 2018 року, позивачу запропоновано вакантні посади кореспонденту Лиманського відділення філії-редакції газети «Залізничник Донбасу», кореспондент Львівського відділення філії -редакції газети «Львівській залізничник».

ОСОБА_1 відмовився від зайняття даних посад.

В суді апеляційної інстанції він пояснив, що він проживає у місті Харкові та вважав, що є вакантні посади саме за місцем його проживання. Зазначав, що на час його звільнення йому могла бути запропонована посада Головного редактора - начальника Харківського відділення філії - редакції газети «Південна магістраль».

АТ «Укрзалізниця» категорично заперечує щодо наявності інших посад у Філії «Медіацентр» «Магістраль», які могли бути запропоновані ОСОБА_1 . В суді апеляційної інстанції представник відповідача пояснив, що у структурі Товариства лише дана Філія «Медіацентр» «Магістраль» стосується журналістської діяльності, оскільки АТ «Укрзалізниця» займається перевезенням та інші вакансії не стосуються кореспондентської діяльності. ОСОБА_1 неодноразово повідомляв керівництво, що він бажає займатися саме журналістською спеціальністю. Від запропонованих вакансій за його спеціальністю, зазначених у попередженні, позивач відмовився.

При цьому вакантні посади з`ясовувались на всій території України в інших філіях. В м. Харкові, крім запропонованих вакансій, інших не було.

Заперечуючи щодо доводів відповідача про відсутність вакантних посад ОСОБА_1 . зазначає, що оскільки ОСОБА_3 виконував обов`язки Головного редактора - начальника Харківського відділення філії - редакції газети «Південна магістраль», то його посада кореспондента спеціального відділу спеціальних кореспондентів була вільною.

АТ «Укрзалізниця» категорично заперечує, що ця посада була вільною та зазначає, що покладення виконання обов`язків головного редактора не призводить до звільнення працівника з посади, яку він займав, а тому посада кореспондента на час звільнення позивача не була вільною.

Щодо посилання ОСОБА_1 про неврахування переважного права, то у структурі Філії посада- заступника редактора - одна штатна одиниця. Інші особи не займали таку посаду, що не заперечується позивачем. Як пояснював ОСОБА_1 , порівняння кваліфікації та продуктивності праці працівників мало бути проведено порівняно з кореспондентами.

Між тим, зі штатного розпису Філії «медіацентр « Магістраль» ПАТ «Укрзалізниця» вбачається, що посада кореспондента є окремою посадою, а тому доводи позивача необґрунтовані.

За таких обставин суд не вбачає порушень вимог чинного законодавства у діях АТ «Українська залізниця».

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності зміни в організації виробництва на підприємстві АТ «Укрзалізниця», підрозділ було лише перепідпорядковано - виділено зі складу однієї філії АТ «Укрзалізниці» та приєднано до іншої філії АТ «Укрзалізниця», а через рік скорочено штат працівників цього підрозділу, то колегія виходить з наступного.

Частиною третьою статті 64 Господарського кодексу України визначено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Згідно правових позицій, висловлених Верховним Судом у постановах від 16 січня 2018 року у справі № 519/160/16-ц (провадження № 61-312св17) та від 06 лютого 2018 року у справі № 696/985/15-ц (провадження № 61-1214св18), суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників. Право визначати чисельність і штат працівників належить виключно власнику або уповноваженому ним органу, суд зобов`язаний тільки з`ясувати наявність підстав для звільнення.

Отже, реорганізація та зменшення кількості штатних одиниць є правом відповідача.

Щодо доводів позивача про безпідставне оголошення догани, то вони правового значення не мають, оскільки ОСОБА_1 , звільнено за п. 1 ч.1 ст. 40 КЗпП України, а не у зв`язку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують. Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 08 липня 2019 року - залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 листопада 2019 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко