Справа № 522/9047/19
Провадження № 2/522/6013/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2019 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Донцова Д.Ю.,
при секретарі судового засідання Вадуцкій В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Південного територіального управління внутрішнього аудиту Міністерства оборони України про захист житлових прав шляхом зобов`язання зміни строку перебування на квартирному обліку,
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси 28.05.2019 р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Південного територіального управління внутрішнього аудиту Міністерства оборони України про захист житлових прав шляхом зобов`язання зміни строку перебування на квартирному обліку.
Позивач зазначає, що він проходить військову службу з листопада 1992 року по теперішній час, під час якої був зарахований до списку осіб, які мають право на отримання житла за рахунок Міністерства Оборони України з 3 березня 1995 року у загальній черзі, та з 24 жовтня 2010 р. в черзі на першочергове отримання житла. Однак, 14.01.2019 р. відповідач вніс зміни до облікової справи позивача та вважав дату набуття права на зарахування на облік потребуючих поліпшення житлових умов 13 вересня 2011 р. до загальної черги та першочергової черги. Позивач вважає, що дії відповідача, які полягають у відмові в зарахуванні повивача на квартирний облік складом сім`ї в три особи з лютого 1995 року в загальну чергу, та з 24.05.2010 р. у першочергову чергу, порушують права позивача та просить суд зобов`язати Південне територіальне управління внутрішнього аудиту Міністерства оборони України в особі житлової комісії внести зміни до облікової справи ОСОБА_1 та вважати дату набуття права зарахування на облік потребуючих поліпшення житлових умов 3 березня 1995 р. датою зарахування його до загальної черги осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та 24 травня 2010 р. датою набуття права на перебування у першочерговій черзі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.06.2019 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у справі.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Судаков В.В. позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити.
Представник відповідача Дімітрова М.А. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позивач у 1995 році забезпечувався службовим житлом: однокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Відомості про здачу або приватизацію службового житла у матеріалах житлової справи відсутні. У подальшому, згідно з договором купівлі-продажу від 14.08.2001 р. позивач придбав двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Відповідно до договору дарування від 13.09.2006 позивач (власник квартири) подарував колишній дружині ОСОБА_2 вищезазначену двокімнатну квартиру. Представник відповідача зазначає, що позивачем штучно погіршено житлові умови шляхом відчуження придатної і достатньої за розміром для проживання квартири (з розрахунку 8,73 кв.м = 26,2/3 житлової площі на кожного члена сім`ї) та вважає, що протокол житлової комісії Управління від 14.01.2019 № 1 у повній мірі відповідає приписам житлового законодавства, у тому числі Правилам обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що

позивач не надав житловій комісії всі необхідні документи, які б надавали йому право на зарахування на квартирний облік з 3 березня 1995 р., тому, за даними КЕВ м. Одеса він знаходиться на квартирному обліку з 1 лютого 2006 р. дня реєстрації в м. Одесі. Його шлюб було розірвано в 2006 р., колишня дружина не має самостійного права на отримання житла від Міністерства Оборони України, тому, при визначенні обставини, чи здійснив позивач дії, які штучно погіршують житлові умови під час дарування ним дружині придбаної за власний кошт квартири, вони її не враховували, тому позивач провів відчуження достатнього для проживання житла, що є підставою для застосування ст. 35 Житлового Кодексу України перенесення дати зарахування на квартирний облік на 5 років з дня укладання договору дарування.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що з листопада 1992 року по теперішний час позивач проходить військову службу в Одеському гарнізоні, останнє місце служби з квітня 2006 року - Південне територіальне управління внутрішнього аудиту Міністерства Оборони України, що підтверджується витягом із послужного списку.

На його утриманні знаходиться сім`я у складі: донька ОСОБА_3 , 1990 р. н., син ОСОБА_4 , 2001 р. н., що підтверджується довідкою від 28 грудня 2017 р.

4 листопада 1992 р. рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_1 (протокол № 35) позивач був зарахований на квартирний облік, що підтверджується копією протоколу.

28 липня 1995 р. рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_2 (протокол № 26) позивачу розподілили однокімнатну квартиру жилою площею 14,4 кв. м. на трьох осіб (позивач, дружина ОСОБА_2 , донька ОСОБА_5 ) за адресою: АДРЕСА_3 , в якості службової, без зняття з квартирного обліку, що підтверджується копією протоколу.

14 серпня 2001 р. позивач придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , житловою площею 26, 2 кв. м., що підтверджується копією договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Корчевською А.В. 14.08.2001 р.

2 жовтня 2001 р. житлова комісія в/ч НОМЕР_3 (протокол № 19) постановила залишити позивача на квартирному обліку з 4 листопада 1992 р., оскільки житлова площа придбаної позивачем квартири менш ніж 8,5 кв. м. на одну особу, які перебувають на квартирному обліку (позивач, дружина, донька, син), що підтверджується копією протоколу.

31 жовтня 2005 р. рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області, яке набрало законної сили 11 листопада 2005 р. було розірвано шлюб між позивачем та дружиною ОСОБА_2 , визначено місце проживання неповнолітніх дітей: донька ОСОБА_5 , 1990 р. н., син ОСОБА_6 , 2001 р. н. з батьком позивачем, що підтверджується копією рішення суду та копією свідоцтва про розірвання шлюбу.

13 вересня 2006 р. між позивачем та колишньою дружиною було укладено договір дарування однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_4 , житловою площею 26, 2 кв. м., що підтверджується копією договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Чос О.П.

15 вересня 2006 р. житлова комісія Південного оперативного командування (протокол № 18) постановила прийняти позивача на квартирний облік з 3 лютого 1995 р. складом сім`ї 3 особи (позивач, донька ОСОБА_5 , 1990 р. н., син ОСОБА_6 , 2001 р. н.), з 23 грудня 2005 р. дня видачі свідоцтва про розірвання шлюбу, що підтверджується копіями протоколів.

24 травня 2010 р. житлова комісія Територіального південного контрольно ревізійного управління (протокол № 2), постановила зарахувати позивача та членів його сім`ї (донька ОСОБА_5 , 1990 р. н., син ОСОБА_6 , 2001 р. н.) до списку осіб, які мають право на першочергове отримання житла з 05 серпня 2008 р., як військовослужбовцю, який має 25 років вислуги у Збройних Силах України, що підтверджується копією протоколу.

11 січня 2016 р. житлова комісія Південного територіального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю (протокол № 1) включила позивача та членів його сім`ї до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання житла з 16 грудня 2015 р., як учасник бойових дій, що підтверджується копією протоколу.

14 січня 2019 р. житлова комісія Південного територіального управління внутрішнього аудиту (протокол № 1) вирішила внести зміни до облікової справи позивача та вважати дату набуття права на зарахування на облік потребуючих поліпшення житлових умов 13 вересня 2011 р. до загальної черги та першочергової черги, що підтверджується копією протоколу.

3 травня 2019 р. житлова комісія Південного територіального управління внутрішнього аудиту (протокол № 4) розглянувши рапорт позивача про зарахування його на квартирний облік з 3 лютого 1995 р. складом сім`ї три особи відмовити, а протокол житлової комісії № 1 від 14 січня 2019 р. залишити без змін, що підтверджується копією протоколу.

Дослідивши надані сторонами докази, пояснення представників сторін, судом встановлено наявність підстав для задоволення позову, оскільки дії відповідача, які полягають у відмові у зарахуванні позивача на квартирний облік складом сім`ї три особи з 3 лютого 1995 р. у загальну чергу, і з 24 травня 2010 р. у першочергову чергу, порушують житлові права позивача з таких підстав.

Відповідно до абзацу першого частини першої ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Надання позивачу та членам його сім`ї (всього чотири особи) квартири житловою площею 14,4 кв. м. не можна вважати забезпечення його житлом в межах норм, встановлених Житловим Кодексом Української РСР (далі ЖК). Наслідком такого забезпечення було б зняття позивача з квартирного обліку.

Відповідно до абзацу першого, п. 1 абзацу другого ст. 40 ЖК громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті. Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.
Відповідно до частини першої ст. 48 ЖК, жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки.
Відповідно до постанови виконкому Одеської міської ради народних депутатів та президії обласної ради професійних союзів № 52 від 16 січня 1985 р., із змінами від 17 вересня 1991 р., середньою нормою забезпечення житловою площею встановлено 8,5 кв. на одну особу.
Тобто, надання житлового приміщення сім`ї позивача менш ніж 8,5 х 4 = 34 кв. м. не тягне за собою зняття його із квартирного обліку, про що прямо зазначено у рішенні житлової комісії в/ч НОМЕР_2 (протокол № 26) від 28 липня 1995 р.

Відповідно до п. 2 Наказу Міністерства Оборони України № 20 від 03 лютого 95 р. Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1995 р. № 43/579), який втратив чинність на підставі Наказу Міністерства Оборони № 577від 06 жовтня 2006 р. (далі Наказ № 20) встановлено, що у випадках, передбачених абзацом четвертим пункту 11 зазначеного Положення, при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку (в списках осіб, що користуються правом першочергового і позачергового отримання жилих приміщень), але не раніше ніж з дня набрання чинності цим наказом».

Відповідно до п. 3 Указу Президента України № 3 жовтня 1992 року № 493/92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» нормативно-правові акти, зазначені в статті 1 цього Указу, набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності. Тобто, днем набрання чинності Наказу № 20 є 3 березня 1995 р.

Відповідно до п. 11 Наказу № 20 військовослужбовці беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини. На засіданні комісії має право бути присутнім військовослужбовець, відносно якого вирішується питання прийняття на квартирний облік. В рішенні вказується дата прийняття на облік, склад сім`ї, підстави для прийняття на облік, вид черги надання житлових приміщень (загальна черга, в першу чергу), а у випадку відмови в прийнятті на облік - підстави відмови з посиланням на відповідну норму житлового законодавства.

Датою постановки на квартирний облік вважається день, коли було винесене рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік. День прийняття на квартирний облік визначає місце військовослужбовця на одержання житлового приміщення. Військовослужбовці Збройних Сил України, які перебувають на квартирному обліку, при переміщенні по службі на вищу, рівнозначну посаду, а також з вищих посад на нижчі за підставами, передбаченими підпунктами "а", "б" та "д" пункту 36 Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу та підпунктами "а" та "б" пункту 27 Тимчасового положення про проходження військової служби прапорщиками та мічманами (затверджені Указом Президента України від 13 травня 1993 року № 174/93), пов`язаному з переїздом до іншого гарнізону, приймаються на квартирний облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку за останнім місцем служби, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового та позачергового одержання жилих приміщень.

Перебування військовослужбовця на квартирному обліку за останнім місцем служби, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, підтверджується довідкою, виданою відповідною КЕЧ району та командиром військової частини (додаток N 2 до цього Положення).

Відповідно до довідки № 81 від 2 лютого 2004 р., виданої Чорноморською КЕЧ району, позивач знаходився на квартирному обліку та на обліку по поліпшенню житлових умов у Чорноморському гарнізоні з 21 вересня 1992 р. по 16 серпня 2001 р. Отримав квартиру АДРЕСА_5 , яку в подальшому приватизував. З 8 серпня 1995 р. перебував на обліку про поліпшення житлових умов у Чорноморському гарнізоні, що підтверджується копією довідки.

Ця довідка цілком відповідає вимогам додатку № 2 до Положення, затвердженого наказом № 20, яка є підставою для зарахування попереднього перебування на квартирному обліку за останнім місцем служби, не раніше 3 березня 1995 р.

Придбання за власний кошт квартири житловою площею 26, 2 кв. м на склад сім`ї 4 особи, також не тягне за собою зняття позивача з квартирного обліку, оскільки на одну особу припадає 26,2/4 = 6,55 кв. м., що менше 8,5 кв. м., про що прямо зазначено у рішенні житлової комісії в/ч НОМЕР_3 від 2 жовтня 2001 р. (протокол № 19).

Таким чином, суд вважає, що позивачем було надано відповідачу всі передбачені житловим законодавством документи, які є підставою для зарахування позивача на квартирний облік саме з 3 лютого 1995 р. Представником відповідача не надано суду обґрунтованих пояснень щодо того яких саме документів, які має надати житловій комісії позивач, не було ним надано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не зарахував позивача на квартирний облік з 3 березня 1995 р. без законних підстав.

Щодо твердження представника відповідача про те, що за даними КЕВ м. Одеса відповідач знаходиться на квартирному обліку з 1 лютого 2006 р., з дати його реєстрації в м. Одесі, суд вважає, що по-перше, відповідачем не надано жодних доказів цієї обставини, по-друге, відповідно до п. 3.5. Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженою Наказом Міністерства Оборони України № 577 від 6 жовтня 2006 р., який діяв на час ухвалення рішення про зарахування позивача на квартирний облік в Одеському гарнізоні, датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік. Тобто, КЕВ м. Одеси не уповноважена відповідно до діючого законодавства самостійно встановлювати дату зарахування на квартирний облік всупереч рішенню житлової комісії.

Щодо дати зарахування позивача на квартирний облік у першочерговій черзі суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3.5. Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженою Наказом Міністерства Оборони України № 577 від 6 жовтня 2006 р., (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 жовтня 2006 р. за № 1171/13045, Наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства оборони N 737 від 30 листопада 2011 р.) датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

Тому, відповідно до рішення житлової комісії Територіального південного контрольно ревізійного управління від 24 травня 2010 р. (протокол № 2), яка постановила зарахувати позивача та членів його сім`ї (донька ОСОБА_5 , 1990 р. н., син ОСОБА_6 , 2001 р. н.) до списку осіб, які мають право на першочергове отримання житла правильною датою зарахування на квартирний облік у першочергову чергу є 24 травня 2010 р.

Суд також відхиляє посилання представника відповідача на вчинення позивачем дій щодо штучного погіршення житлових умов з таких підстав.

Відповідно до частини першої ст. 35 ЖК, «Громадяни, які штучно погіршили житлові умови шляхом … відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого будинку (частини будинку), … не беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов протягом п`яти років з моменту погіршення житлових умов».
Позивач провів відчуження квартири, а не будинку. Позивач 13 вересня 2006 р. подарував колишній дружині квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , житловою площею 26, 2 кв. м. На час укладання зазначеного договору, в квартирі проживало 4 особи (позивач, дружина, донька, син), що підтверджується довідкою про склад сім`ї та прописки у зазначеній квартирі від 25 лютого 2004 р. Тому, на кожну особу припадало менш ніж 8,5 кв. м. (26,2/4 = 6,55 кв. м.). Оскільки середньою нормою забезпечення житловою площею встановлено 8,5 кв. на одну особу, то ця квартира не була достатньою за розміром для проживання. Позивач на час відчуження вже знаходився на квартирному обліку, тому таке відчуження не тягне за собою виникнення потреби взяття на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов.
Суд не погоджується з доводами відповідача, які зазначені у відзиві, та які були підтримані в судовому засіданні представником відповідача, що оскільки на час укладання позивачем договору дарування зазначеної квартири, в ній проживала і колишня дружина позивача, шлюб із якою на той час був розірваний, то вона не має бути врахована, як особа, яка має право на отримання житла від Міністерства Оборони України. При вирішенні питання, чи є дії позивача по відчуженню належної йому квартири такими, що штучно погіршують його житлові умови, суд виходить з того, що санкції, передбачені ст. 35 ЖК України, настають в разі штучного погіршення саме житлових умов. Житловими умовами є кількість осіб, які законно проживають на житловій площі. Колишня дружина позивача дійсно не має права на отримання житла від Міністерства Оборони України, але вона на законних підставах вселилася в квартиру під час перебування в шлюбі із позивачем. Відповідно до частини четвертої ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Тому колишня дружина на законних підставах продовжувала користуватися зазначеною квартирою, і її проживання в ній має бути враховано під час дослідження обставини, чи проводив позивач відчуження належної йому квартири як такої, яка є достатньою за розміром для проживання,відповідно до діючого законодавства.
Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог, оскільки позивачем доведено, що відповідач порушив житлові права позивача, помилково визначив дату зарахування його на облік потребуючих поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, неправомірно застосував до позивача наслідки, передбачені ст. 35 Житлового Кодексу України за відсутністю законних підстав для цього. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції у справі, та спростування правової позиції позивача. Зазначене є підставою для повного задоволення позову. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Для визначення способу захисту порушених житлових прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача внеести зміни до облікової справи позивача, та вважати дату набуття права зарахування на облік потребуючих поліпшення житлових умов 3 березня 1995 р. датою зарахування його до загальної черги осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та 24 травня 2010 р. дата набуття права на перебування у першочерговій черзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 11, 76-80, 81, 89, ч.4 ст.223, 241, ч.2 ст.247, 258, 263-265, 268, 280-282, 354, 430 ЦПК України; суд,

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Південного територіального управління внутрішнього аудиту Міністерства оборони України про захист житлових прав шляхом зобов`язання зміни строку перебування на квартирному обліку задовольнити.

Зобов`язати Південне територіальне управління внутрішнього аудиту Міністерства оборони України в особі житлової комісії (, адреса місцезнаходження: м. Одеса, вул. Італійський бульвар, 3) внести зміни до облікової справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_6 ) та вважати дату набуття права зарахування на облік потребуючих поліпшення житлових умов 3 березня 1995 року датою зарахування його до загальної черги осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та 24 травня 2010 року датою набуття права на перебування у першочерговій черзі.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 08.08.2019 року.

Суддя Д.Ю. Донцов