Номер провадження 2/754/4532/19 Справа №754/2108/19
31 липня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
судді Саламон О.Б.
з участю секретаря судового засідання Вільховченко І.І.
розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4 , 2017 р.н., який проживає з позивачем. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя та обов`язки, сварки, шлюбно-сімейні відносини припинені, проживають окремо. Зазначає, що син має проживати з нею, оскільки вона спроможна забезпечити його всім необхідним. При цьому, відповідач офіційно не працевлаштований, має схильність до азартних ігор, що може негативно позначитись на вихованні дитини.
13.03.2019 р. ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
31.07.2019 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті в порядку заочного провадження.
20.11.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справу за її відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про неможливість явки в судове засідання та висновок з приводу спору.
Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та не подав до суду відзив, а також те, що від сторони позивача до суду не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.
Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного.
Встановлено, що сторони перебувають в шлюб, зареєстрованому 03.06.2017 р. в Деснянському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, а/з 897.
Від шлюбу подружжя має сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_6 проживає з матір`ю, позивачем по справі, що підтверджується матеріалами справи.
Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім`ю та відновити свої стосунки позивач не бажає.
Згідно ст. ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Так, відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України).
Ч.ч. 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів позивача та її дитини, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.
Зокрема, з боку відповідача, до суду не надходило доказів на підтвердження наміру та бажання зберегти шлюб та відновити шлюбно-сімейні відносини з позивачем.
Вбачається, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання їх доньки ОСОБА_7 .
В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12 червня 1998 року "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України " вказано, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні.
Згідно з Висновком №102/03/37-4800 від 12.06.2019 р., Деснянська РДА в м. Києві вважає за доцільне визначити місце проживання дитини - ОСОБА_5 разом з матір`ю, ОСОБА_1 .
Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини і розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Ст. 157 СК України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.
П.п. 1,2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Згідно з ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
У відповідності до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Разом з тим, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
Судом встановлено, що позивач має постійне місце роботи, отримує стабільний дохід та має постійне місце проживання, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174,191 ЦПК України та не подав суду відзиву щодо вимог позивача та доказів на їх спростування.
Враховуючи вказане, та на підставі наведених правових норм, суд приходить до висновку про задоволення вимог позову та визначення місця проживання ОСОБА_8 , 2017 р.н. разом з матір`ю, ОСОБА_1 .
На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 2, 5-7, 10-12, 76-83, 189, 211, 258, 259, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 11, 27, 141, 157, 161 СК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , зареєстрований 03.06.2017 р. в Деснянському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, а/з 897 - розірвати.
Визначити місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 536, 8 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Позивач ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП не відомий, АДРЕСА_2 .

Третя особа Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації - , м. Київ, пр. Маяковського, 21Г.

Повний текст рішення суду складено 31.07.2019 р.

Суддя