ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 669/1434/18
Провадження № 22-ц/4820/1166/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білогірського районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2019 року про призначення експертизи (суддя Давидюк О.І.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Білогірського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання шлюбу недійсним,

в с т а н о в и в :
1. Стислий виклад позовної заяви, короткий зміст позовних вимог.
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з вказаним позовом та уточнивши позовні вимоги просив визнати недійсним шлюб, зареєстрований 18 липня 1995 року відділом РАГС Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області, укладений між його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час підготовчого судового засідання ОСОБА_1 заявив клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи з метою вирішення наступного питання: чи виконано підпис у графі «підпис осіб, які одружилися» від імені ОСОБА_3 на примірнику оригіналу актового запису про укладення шлюбу, складеному 18 липня 1995 року Білогірським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області за №20 про укладення шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_3 чи іншою особою.

2. Мотиви та висновки суду першої інстанції.
Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено.

Призначено в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Білогірського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області про визнання шлюбу недійсним судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (м. Хмельницький, вул. Молодіжна, 12).

На вирішення експерта поставлено наступні питання:

- Чи виконано підпис у графі «підпис осіб, які одружилися» від імені ОСОБА_3 на примірнику оригіналу Запису акта про одруження від 18 липня 1995 року № 20 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , складеного відділом запису актів громадянського стану Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області, ОСОБА_3 чи іншою особою?

В розпорядження експерта надано: матеріали цивільної справи №669/1434/18, в якій знаходяться ксерокопія паспорта громадянина України, що належав ОСОБА_3 (а.с. 14), та фрагменти рукописного тексту на папері (а.с. 51); оригінал військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого Ровеньківським міським військовим комісаріатом Луганської області від 8 лютого 1964 року; оригінал пенсійної справи ОСОБА_3 із зразками підписів ОСОБА_3 на аркушах пенсійної справи № № 5, 6, 10, 18 та 51; оригінал Запису акта про одруження №20 від 18 липня 1995 року, складеного відділом запису актів громадянського стану Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області на 1 арк.

Експертів попереджено про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок чи відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Витрати по проведенню експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 .

Роз`яснено учасникам процесу, що відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Призначаючи судову почеркознавчу експертизу суд виходив з того, що перевірка достовірності підпису на примірнику оригіналу актового запису про одруження від імені ОСОБА_3 можлива лише шляхом вирішення питань, які потребують спеціальних знань в галузі почеркознавства, тому суд, враховуючи необхідність спеціальних знань в області криміналістики, вважав за необхідне призначити судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручив експертам Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, оскільки між сторонами не досягнуто згоди у виборі експертної установи.

3. Стислий виклад та узагальнені доводи апеляційної скарги.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить її скасувати як таку, що перешкоджає подальшому провадженню і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вважає, що суд порушив норми процесуального права, не застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню.

Посилається на те, що суд, керуючись правом, передбаченим ч. 3 ст. 103 ЦПК України, визначив експертну установу без врахування обставин справи та не керувався Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Інструкція) з урахуванням Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.

Як зазначає апелянт, в ухвалі суду першої інстанції від 16 квітня 2019 року про призначення судової почеркознавчої експертизи не зазначено суттєві обставини справи, які мають значення для проведення експертизи, та повністю відсутнє відображення відмінних індивідуальних ознак об`єктів, які направляються на експертне дослідження.

У заяві від 15 квітня 2019 року ОСОБА_1 подав клопотання, в якому зазначив кожну назву документа, аркуші справи та конкретні графи, де знаходяться підписи, які можуть бути зразками для порівняльного дослідження, крім того, просив скласти відповідно до п. 3.4 Інструкції протокол відібрання зразків та надати для проведення експертизи як зразки, які визначені ним в п.3 заяви про призначення судової почеркознавчої експертизи матеріали з урахуванням уточнень та доповнень, викладених у клопотанні. Однак, суд відібрання зразків почерку для порівняльного дослідження не оформив відповідним протоколом. Разом з тим, суд в ухвалі зазначив, що надає експерту матеріали пенсійної справи ОСОБА_3 зі зразками його підпису (а. с. 5, 6, 10, 18, 51). Це, на думку апелянта, є недостатнім та буде ускладнювати проведення експертизи. Одночасно, Білогірський районний суд в ухвалі постановив надати як зразок для порівняльного дослідження заяву на ім`я начальника УПФУ в Білогірському районі від 15 серпня 2006 року від імені ОСОБА_3 про виплату пенсії по пошті (а. с. 51) як таку, що нібито надається за клопотанням позивача та взаємним узгодженням учасників справи, в той час, як в клопотанні в порядку ч. 1 ст. 107 ЦПК України від 15 квітня 2019 року позивач заперечував те, що ця заява (текст та підпис) власноруч написана батьком позивача, через суттєву різницю в почерках. Про надання цієї заяви на дослідження наполягала представник відповідача, посилаючись на те, що почерк людини з віком може змінюватись.

Те, що суд надав експерту в якості зразка для порівняльного дослідження вказану вище заяву, суперечить вимогам п. 1.4 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, коли у разі смерті виконавця як зразки слід надавати документи або тексти (підписи), достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису.

Судом не зазначено в оскаржуваній ухвалі в якості досліджуваного зразка оригінал заяви батька позивача ОСОБА_3 від 29 вересня 1995 року на ім`я голови Мокроволянської сільської ради про дозвіл на прописку ОСОБА_2 , хоча цей зразок долучено до матеріалів справи і про нього зазначено позивачем у клопотанні від 15 квітня 2019 року.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що деякі співробітники СВ Білогірського ВП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області мають особливе ставлення до відповідача у справі ОСОБА_2 , дружні стосунки, тому можуть вплинути на неупередженість експертів Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

4. Стислий виклад відзиву на апеляційну скаргу.
Відзиву на апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду від учасників справи не надходило.

5. Процесуальні дії у справі на стадії апеляційного провадження.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 17 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білогірського районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2019 року залишено без руху.

На виконання вимог вказаної ухвали апелянтом сплачено судовий збір та усунуто інші недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного суду від 17 липня 2019 року у даній справі відкрито апеляційне провадження. Вирішення питання про відкриття апеляційного провадження одразу після усунення апелянтом недоліків скарги не було можливим у зв`язку з перебуванням судді-доповідача у щорічній відпустці.

В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце слухання апеляційної скарги повідомлені належним чином.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснювалось.

6. Фактичні обставини, встановлені судом.
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з вказаним позовом та уточнивши позовні вимоги просив визнати недійсним шлюб, зареєстрований 18 липня 1995 року відділом РАГС Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області, укладений між його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 1-21, 37-58).

22 січня 2019 року позивач звернувся до місцевого суду із заявою про витребування доказів, просив витребувати у відповідача - Білогірського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області довідку на підставі запису акта про одруження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із зазначенням номера акта про одруження, дати реєстрації шлюбу, ким був зареєстрований шлюб (а. с. 59-61).

Того ж дня, 22 січня 2019 року позивач звернувся до місцевого суду із заявою про призначення судової почеркознавчої експертизи з метою з`ясування наступного питання: чи виконано підпис у графі «підпис осіб, які одружилися» від імені ОСОБА_3 на примірнику оригіналу актового запису про укладення шлюбу, складеному 18 липня 1995 року Білогірським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області за №20 про укладення шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_3 чи іншою особою (а. с. 62-64). При відібранні зразків почерку просив надати для порівняльного дослідження фотокопію паспорта громадянина України, який належав ОСОБА_3 , військовий квиток в оригіналі, матеріали пенсійної справи ОСОБА_3 , фрагменти листа в оригіналі. Проведення експертизи просив доручити Одеському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів, просив витребувати з Білогірського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області оригінал актового запису цивільного стану щодо реєстрації, 18 липня 1995 року, шлюбу між його батьком, ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 (а. с. 110-112).

У клопотанні в порядку п.3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України позивач просив долучити до матеріалів цієї справи з архіву Білогірського районного суду Хмельницької області цивільну справу №2-195/2008 за позовами ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до ОСОБА_2 , Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області про визнання заповітів від 29.06.2000 року та 11.04.2005 року недійсними, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, про розподіл спадкового майна і визнання права власності на 1/4 частину спадкового майна. Також позивач просив дослідити матеріали цивільної справи №2-195/2008 на предмет належності, допустимості та достовірності заповітів від імені ОСОБА_3 від 29.06.2000 та 11.04.2005 років на ім`я ОСОБА_2 як доказів по цивільній справі №669/1434/18 за позовом ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним (а. с. 113-115).

У клопотанні про витребування доказів в порядку ст. 84 ЦПК України ОСОБА_1 просив витребувати з Білогірської селищної ради, до складу якої в процесі децентралізації увійшли села Мокроволя, Жемелинці, Окіп, в.о. старости сіл Мокроволя, Жемелинці, ОСОБА_9 довідку про заповіт, складений ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_8 , та посвідчений посадовою особою Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області (а. с. 116-118).

У клопотанні про витребування доказів в порядку ст. 84 ЦПК України позивач просив витребувати з Білогірської селищної ради в.о. старости сіл Мокроволя, Жемелинці, ОСОБА_9 : оригінал заяви від імені ОСОБА_3 на ім`я голови Мокроволянської сільської ради від 29.09.1995 року, в якій той просить прописати до себе ОСОБА_2 як дружину; фотокопію з Журналу реєстрації заяв громадян по Мокроволянській сільській раді за 1995 рік щодо того, під яким номером було зареєстровано заяву ОСОБА_3 стосовно згоди на прописку ОСОБА_2 ; довідку із зазначенням того, кому саме і на якій підставі була видана копія заяви ОСОБА_3 , та дати і номера реєстрації в Білогірській селищній раді запиту адвоката, якщо такий надходив; завірену фотокопію запиту адвоката про витребування копії заяви ОСОБА_3 від 29.09.1995 року та витягу з по господарської книги (якщо такий є в наявності) (а. с. 119-121).

У квітні 2019 року ОСОБА_1 до місцевого суду подав клопотання в порядку ч. 1 ст. 107 ЦПК України, в якому просив скласти відповідно до п.п. 3, 4 Інструкції протокол відібрання зразків та надати для проведення судової почеркознавчої експертизи як зразки для порівняльного дослідження, усі зазначені ним у п. 3 заяви про призначення експертизи матеріали з урахуванням уточнень та доповнень, викладених у цьому клопотанні (а. с. 151-152).

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено.

7. Норми права, які застосовує апеляційний суд, та висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до положень ЦПК України (ст. ст. 76-80) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом положень ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

За правилами ч.1 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно ст. 107 того ж кодексу матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

За ч. 3 цієї ж статті при визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

При вирішенні клопотання про призначення експертизи суди мають враховувати, що згідно положень Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (зі змінами та доповненнями), основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Для проведення досліджень орган, який призначив експертизу (залучив експерта), повинен надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації. При дослідженні підписів та обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) вільні та експериментальні зразки надаються як у вигляді відповідних текстів (записів), так і у вигляді підписів.

Апеляційний суд відхиляє аргументи, викладені в апеляційній скарзі.

Посилання апелянта, що в ухвалі суду першої інстанції від 16 квітня 2019 року про призначення судової почеркознавчої експертизи не зазначено суттєві обставини справи, які мають значення для проведення експертизи, та повністю відсутнє відображення відмінних індивідуальних ознак об`єктів, які направляються на експертне дослідження, є безпідставним та на правильність висновків суду першої інстанції не впливає.

Доводи апеляційної скарги, що місцевий суд, розглянувши заяву і клопотання, заслухавши думку учасників справи, відібрання зразків почерку для порівняльного дослідження не оформив відповідним протоколом відповідно до п. 3.4 Інструкції та не надав для проведення експертизи як зразки, які визначені позивачем в п.3 заяви про призначення судової почеркознавчої експертизи матеріали з урахуванням уточнень та доповнень, викладених у клопотанні, є необґрунтованим і не можуть бути підставами для скасування ухвали суду.

Посилання апелянта, що суд в ухвалі постановив надати як зразок для порівняльного дослідження заяву на ім`я начальника УПФУ в Білогірському районі від 15 серпня 2006 року від імені ОСОБА_3 про виплату пенсії по пошті (а. с. 51) як таку, що нібито надається за клопотанням позивача та взаємним узгодженням учасників справи, в той час, як в клопотанні в порядку ч. 1 ст. 107 ЦПК України від 15 квітня 2019 року позивач заперечував, що ця заява (текст та підпис) власноруч написана батьком позивача, через суттєву різницю в почерках, а про надання цієї заяви на дослідження наполягала представник відповідача, посилаючись на те, що почерк людини з віком може змінюватись, і що вказане суперечить вимогам п. 1.4 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, є необгрунтованим. Зазначене не суперечить ухвалі суду. Узгодження полягає у висловлені думок сторін, а суд приймає остаточне рішення.

Заява апелянта, що судом не зазначено в оскаржуваній ухвалі в якості досліджуваного зразка оригінал заяви батька позивача ОСОБА_3 від 29 вересня 1995 року на ім`я голови Мокроволянської сільської ради про дозвіл на прописку ОСОБА_2 , хоча цей зразок долучено до матеріалів справи і про нього зазначено позивачем у клопотанні від 15 квітня 2019 року, не може слугувати підставою для скасування ухвали, оскільки суд першої інстанції діяв відповідно до ст. 107 ЦПК України. Зазначений документ знаходиться в матеріалах справи.

Заперечення апелянта, що суд, керуючись правом, передбаченим ч. 3 ст. 103 ЦПК України, визначив експертну установу без врахування обставин справи та не керувався Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень з урахуванням Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, є необґрунтованим та є лише незгодою апелянта з прийнятим рішенням.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта, що судом першої інстанції неправомірно не доручено проведення експертизи Одеському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України за адресою м. Одеса, вул. Мечнікова, 108, як про це просив позивач у своїй заяві, з огляду на наступне.

Доводи апеляції про те, що деякі співробітники СВ Білогірського ВП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області мають особливе ставлення до відповідача у справі ОСОБА_2 , підтримують дружні стосунки, тому можуть вплинути на неупередженість експертів Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, є безпідставним. Апелянтом не надано до суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду належних і допустимих документальних доказів на підтвердження безпідставності призначення судової почеркознавчої експертизи експертам Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України та не спростовано правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для призначення такої експертизи у зазначеній установі.

Відповідно до ч.3 ст.103 ЦПК України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто, експерта чи експертну установу визначає суд. Зі змісту наведеної норми вбачається, що суд з врахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Статтею 7 Закону України «Про судову експертизу» встановлено, що судово-експертну діяльність у кримінальному провадженні здійснюють державні спеціалізовані установи, а в інших випадках - також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

Беручи до уваги, що сторони не дійшли взаємної згоди щодо експертної установи місцевий суд цілком справедливо скористався своїм правом визначити таку установу самостійно, як це вимагає ст. 103 ЦПК України.

Апеляційний суд відхиляє як юридично неспроможні і не підтверджені належними і допустимими доказами аргументи апеляційної скарги, що деякі співробітники СВ Білогірського ВП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області мають особливе ставлення до відповідача у справі ОСОБА_2 , дружні стосунки, тому можуть вплинути на неупередженість експертів Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Підстави не довіряти визначеній установі відсутні.

Крім того, ухвалою, яку оскаржує апелянт, експертів попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок чи відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків, а висновок експертизи має бути складено і підписано компетентними судовими експертами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Враховуючи встановлені обставини, апеляційний суд приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які були б безумовною підставою скасування оскаржуваного судового рішення, а відтак згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а законна і обґрунтована ухвала Білогірського районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2019 року без змін.

Інші доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки судове рішення правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Білогірського районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 8 серпня 2019 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк