Справа№592/8646/18
Провадження №2/592/234/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого - судді Катрич О.М., при секретарі судового засідання Хуторянської В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особа: Міськрайонне управління в м. Сумах та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, Сумська міська рада про відновлення меж земельної ділянки в натурі та внесення змін до Державного земельного кадастру України,

В С Т А Н О В И В:

Позивач свої уточнені вимоги мотивує тим (а.с. 125-128) , що відповідно до договору дарування від25.05.1990 року ОСОБА_1 набула право власності на житловий

будинок та господарські будівлі розташовані за адресою:

АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності (по 1/2 частині) володіють відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .. Земельна ділянка не приватизована та знаходиться у розпорядженні Сумської міської ради. Враховуючи, що між позивачкою та відповідачами з 2014 року та до теперішнього часу постійно виникають сварки та скандали з приводу межі земельної ділянки, яка в натурі невідомо де визначена, позивачкою було замовлено виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо відновлення меж земельної ділянки, згідно вказаної технічної документації, при виході на місце було з`ясовано, що координати кутів зовнішніх меж земельної ділянки № АДРЕСА_4 , не співпадають з координатами які позивачка вважала відповідними до державного акту на земельну ділянку та не співпадають з тими межами якими вона фактично користувалася до приватизації земельної ділянки. При цьому площа земельної ділянки не змінюється, а змінюється лише відстань до житлового будинку АДРЕСА_4 , яка завжди була не менше 1 метру. До того ж площа земельної ділянки № АДРЕСА_1 яка не приватизована, не змінюється. Встановивши дану невідповідність позивачка звернулася до відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з проханням підписати акт погодження меж земельної ділянки, як того вимагає Інструкція про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками від 18.05.2010 року. Але, отримала нічим не обґрунтовану відмову та образливі слова. Після того як відповідачі відмовилися підписувати акт погодження меж, позивачка все ж таки звернулася до державного кадастрового реєстратора з проханням внести зміни до Державного земельного кадастру на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_4 , в частині меж земельної ділянки. Але, відповідно до повідомлення про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру № ПВ-018 від 13.06.2018року, позивачці було відмовлено в прийнятті заяви на тій підставі, що в технічній документації відсутні підписи відповідачів в акті погодження меж земельної ділянки. Відповідно до Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 12.11.2018 року, 12.11.2018 року, відбувалося закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), але ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відмовилися його підписати, що підтверджується актом відмови від підписів. Тому просить суд: постановити рішення, яким затвердити змінені межі земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га. цільовим використанням під будівництво та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд кадастровий номер НОМЕР_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , без підпису ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до технічної документації із землеустрою, щодо встановлення відновлення меж земельної ділянки від 25.01.2018 року виконаної Сумськім Державним підприємством геодезії, картографії і кадастру (ДП «СУМИГЕОДЕЗКАРТОГРАФІЯ») та внести зміни в Державний земельний кадастр. Позивачка та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримують у повному обсязі і просять їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 під час розгляду справи пояснили, що у них дійсно немає добросусідських відносин з позивачкою, вказують, що Земельний кодекс України не передбачає процедури затвердження зміни межових знаків земельної ділянки відповідно до технічної документації.А тому спосіб захисту прав, обраний позивачем є таким, що не передбачений земельним законодавством. Затвердженню підлягають лише проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, вказана процедура проводиться відповідними суб`єктами визначеними земельним законодавством України. А тому вважають, що позовна вимога щодо затвердження змінених меж земельної цілянки є незаконною та абсурдною, а відповідачі не є належними. Просять відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має право власності на житловий

будинок та господарські будівлі розташовані за адресою:

АДРЕСА_4 , а також є власником земельної ділянки площею 0, 1000 га за цією ж адресою. (а.с. 9, 12, 14, 38) Житловим будинком АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності (по 1/2 частині) володіють відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 Земельна ділянка не приватизована ними та знаходиться у розпорядженні Сумської міської ради, про що свідчить інформаційна довідка з реєстру прав власників нерухомого майна № 67886535. (а.с. 10-11 ) Між сторонами виник спір у 2014 році з приводу користування земельною ділянкою, про що свідчать судові рішення і триває він і до цих пір, у зв`язку з чим, позивачкою було замовлено виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо відновлення меж земельної ділянки. Згідно вказаної технічної документації, при виході на місце було з`ясовано, що координати кутів зовнішніх меж земельної ділянки № АДРЕСА_4 , не співпадають з координатами які позивачка вважала відповідними до державного акту на земельну ділянку та не співпадають з тими межами якими вона фактично користувалася до приватизації земельної ділянки. При цьому площа земельної ділянки не змінюється, а змінюється лише відстань до житлового будинку АДРЕСА_4 , яка завжди була не менше 1 метру. До того ж площа земельної ділянки № АДРЕСА_1 яка не приватизована, не змінюється. Встановивши дану невідповідність позивачка звернулася до відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з проханням підписати акт погодження меж земельної ділянки, але останні не підписалися, про що свідчить Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 12.11.2018 року та Акт відмови від підпису. (а.с. 47-53, 58-75,129-130)

Після того як відповідачі відмовилися підписувати акт погодження меж, позивачка звернулася до державного кадастрового реєстратора з проханням внести зміни до Державного земельного кадастру на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_4 , в частині меж земельної ділянки. Але, відповідно до повідомлення про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру № ПВ-018 від 13.06.2018року, ОСОБА_1 було відмовлено в прийнятті заяви на тій підставі, що в технічній документації відсутні підписи відповідачів в акті погодження меж земельної ділянки. (а.с. 76) Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. (ст. 12 ч.3) Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і здійснюється на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, ЗК України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Згідно ст. 4 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших передбачених законом способів. Проте, звернення ОСОБА_1 до суду з вимогами про затвердження судом змінених меж земельної ділянки, без підпису відповідачів та внесення зміни в Державний земельний кадастр, тобто у спосіб, не передбачений чинним законодавством, не є належним способом захисту порушеного права позивача у справі. Акт погодження (встановлення) меж вказаної земельної ділянки в даному випадку не може бути самостійним предметом судового розгляду. За своїм характером цей документ може бути лише доказом у справі по спору про землекористування, який може бути оцінений судом за правилами ст. 89 ЦПК України. Крім цього, суд не наділений повноваженнями затверджувати межі земельної ділянки, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 13, 76, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Катрич