Справа № 209/1613/19
Провадження № 2/209/980/19
07 листопада 2019 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Байбари Г.А.,
за участі: секретаря Кулік О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання фізичної особи адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку по квартирі та внесення відповідних змін до особового рахунку.
В обґрунтування позову зазначила, що вона та її колишній чоловік - відповідач ОСОБА_2 зареєстровані у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Ця квартира була виділена її батькам, а відповідач був зареєстрований у квартирі після реєстрації їхнього шлюбу. Квартира не приватизована. З грудня 2016 року відповідач у спірній квартирі не проживає, його особистих речей у квартирі немає. Де мешкає відповідач, їй невідомо, але він залишається зареєстрованим у квартирі по АДРЕСА_1 . Те, що відповідач не мешкає у квартирі, підтверджується актом КП КМР «УКОЖФ» про непроживання. Відповідач не сплачує комунальні послуги по квартирі, які нараховуються на всіх зареєстрованих у квартирі осіб. Посилаючись на ч.1 ст. 68, статті 71, 72, 78 ЖК України, вважає, що відповідач, який відсутній у спірній квартирі без поважних причин більше шести місяців, втратив право користування житловим приміщенням і його належить зняти з реєстраційного обліку по спірній квартирі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, у тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (ч. 11 ст. 128 ЦПК України), про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Від заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради, голови адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради - Гаркуші В.В. до суду надійшла заява з клопотаннями про розгляд справи за відсутності представника адміністрації.
Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3. ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1, ст. 280, ст. 281 ЦПК України, зі згоди позивачки, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача та представника третьої особи, на підставі наявних у справі доказів, та ухвалити заочне рішення.
Позивач ОСОБА_1 у вступному слові стисло виклала зміст та підстави своїх позовних вимог, просила позов задовольнити та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Крім того, допитана як свідок згідно ст. 234 ЦПК України, надала показання про те, що квартира по АДРЕСА_1 у 1989 році була отримана її батьками в результаті обміну житлових приміщень. Відповідач мешкав та був зареєстрований у АДРЕСА_2 квартирі по АДРЕСА_3 . Вони підтримували з відповідачем фактичні шлюбні відносини ще до реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син ОСОБА_3 , і в 1989 році вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу відповідач став мешкати у квартирі по АДРЕСА_1 , але залишився зареєстрованим у своїй квартирі, яку здавав в оренду. У 2002 році вони розірвали шлюб. Відповідач залишив спірну квартиру та став проживати з іншою жінкою. У 2010 році вони з відповідачем поновили фактичні шлюбні відносини і він знову став проживати разом з нею у спірній квартирі, а свою квартиру продав. У 2014 році вона дала згоду на реєстрацію відповідача у квартирі по АДРЕСА_1 . Вони з відповідачем мешкали однією сім`єю у спірній квартирі, а потім через те, що він відповідач знову став зраджувати їй, вони припинили спільне проживання. У грудні 2016 року відповідач, забравши всі свої особисті речі та одяг, пішов з квартири, куди, їй невідомо. Протягом деякого часу вона телефонувала відповідачу та просила його виписатися з квартири, але він відмовлявся, а потім перестав відповідати на дзвінки. Їй невідомо, де мешкає відповідач, вона з ним не спілкується. Подруги казали, що бачили відповідача з іншою жінкою. Вона не перешкоджала відповідачу, в якого залишилися ключі від квартири, користуватися спірною квартирою, не міняла замки. Через реєстрацію відповідача у квартирі, вона не може оформити житлову субсидію і не бажає платити за нього комунальні послуги. В теперішній час у спірній квартирі мешкає вона, її син ОСОБА_3 , та її мати. Син у квартирі не зареєстрований, мешкає в ній тимчасово, бо в своїй квартирі, яку він придбав два роки тому, робить ремонт.
Вислухавши вступне слово позивача, показання свідка ОСОБА_4 , встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 01 липня 2003 року за актовим записом № 194, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 04 травня 2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 12).
Як пояснила позивачка в судовому засіданні, в 2010 році вони з відповідачем відновили фактичні шлюбні відносини і спільне проживання. З її згоди, у 2014 році він був зареєстрований у квартирі по АДРЕСА_1 .
Згідно довідки про склад сім`ї від 18.04.2019 року, що видана ТОВ «ЄРЦ КП» (а.с. 13), та копії особового рахунку на квартиру по АДРЕСА_1 (а.с. 43), у вказаній квартирі зареєстровані: позивачка ОСОБА_1 , яка є відповідальним наймачем квартири, мати позивачки - ОСОБА_5 , та з 07 березня 2014 року зареєстрований відповідач ОСОБА_2 . Квартира не приватизована, складається із двох житлових кімнат, має загальну площу 53,9 кв.м. та житлову площу 30,52 грн.
З 2017 року до теперішнього часу відповідач ОСОБА_2 у квартирі по АДРЕСА_1 не проживає, в ній відсутні його особисті речі, що підтверджується актом про непроживання від 24 квітня 2019 року, який складений на підставі свідчень мешканців квартир АДРЕСА_4 ( АДРЕСА_5 ОСОБА_6 АДРЕСА_6 ОСОБА_6 ) та № АДРЕСА_7 ( АДРЕСА_8 ОСОБА_7 ) будинку АДРЕСА_9 , та затверджений начальником юридичного відділу КП КМР «УКОЖФ» (а.с. 6).
Те, що відповідач не мешкає у спірній квартирі 2017 року, яку залишив добровільно та забрав всі свої особисті речі та документи, підтвердила в судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 , яка була допитана судом як свідок.
Факт непроживання відповідача в квартирі по АДРЕСА_1 більше ніж шість місяців, також підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , яка надала показання про те, що вона знає позивачку та відповідача, оскільки з 2010 року їх родина дружила з їх сім`єю. Вони часто бували в гостях у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які мешкали у квартирі позивачки по АДРЕСА_1 . З ними також мешкали їх син ОСОБА_8 та мати позивачки. Їй відомо, що останні три роки відповідач не мешкає з позивачкою у квартирі по АДРЕСА_1 , не приходить до позивачки у спірну квартиру, в якій на теперішній час мешкають позивачка, її син ОСОБА_8 та мати позивачки. Зі слів свого чоловіка, їй відомо, що він бачив ОСОБА_2 з іншою жінкою. Де мешкає відповідач, їй невідомо.
В судовому засіданні позивачка стверджувала, що вона не чинила перешкоди відповідачу в користуванні квартирою по АДРЕСА_1 , і він, залишивши квартиру в грудні 2016 року, не виявляв бажання проживати в ній, не сплачував комунальні послуги та не цікавився квартирою.
Відповідно до частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутньої особи може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору судом.
Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 відсутній в спірній квартирі понад шести місяців без поважних причин, а тому його належить визнати такими, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом у спірній квартирі, є підставою для зняття його з реєстрації, що відноситься до компетенції Відділу реєстрації (зняття з реєстрації) фізичних осіб адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради.
Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 280- 282 ЦПК України, суд
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання фізичної особи адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , 768,40 грн. сплаченого судового збору.
Повне судове рішення складено 14 листопада 2019 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач може оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення або позивачем та іншими учасниками справи апеляційної скарги, якщо заяву та апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Г.А. Байбара.