Єдиний унікальний номер 243/3311/19 Номер провадження 22-ц/804/2733/19

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року

м. Бахмут

справа № 243/3311/19

провадження № 22-ц/804/2733/19

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Корчистої О.І., Папоян В.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 Артур ОСОБА_2 ,

відповідач Держава Україна за представництвом: Прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби України

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут цивільну справу № 243/3311/19 за позовною заявою ОСОБА_3 до Держави Україна за представництвом: Прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 ,

на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 серпня 2019 року (суддя Мірошниченко Л.Є.), ухваленого в приміщенні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, повне судове рішення складено 23 серпня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В квітні 2019 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого послався на те, що 29 травня 2018 року він, реалізуючи свої права людини та громадянина України на безпосереднє управління справами Держави Україна шляхом звернення до органу державної влади та його посадової особи з метою ініціювати кримінальне провадження на захист суспільного інтересу, реалізуючи свої права людини та громадянина України на поширення і отримання інформації з метою отримати обґрунтовану відповідь в строки, визначені статтями 214, 219 КПК України, звернувся до процесуального керівника по кримінальному провадженню №0002670 від 06 грудня 2014 року прокурора Краматорської місцевої прокуратури Василенка О.В. із заявою-повідомленням №3 про вчинення кримінального правопорушення та притягнення до кримінальної відповідальності генерального директора ТОВ «Украгропромстрой» ОСОБА_4 за підробку у 2016 році офіційних документів ТОВ «Украгропромстрой» та використання їх при розгляді господарської справи № 905/1325/16. Однак, заява-повідомлення № 3 від 29 травня 2018 року про вчинене кримінальне правопорушення не була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань протягом 24 годин, як того вимагають положення КПК України. Вважає, що протиправною, незаконною, неправомірною є бездіяльність Держави Україна за представництвом Прокуратури Донецької області, яка полягає в невиконанні обов`язку прокурора Краматорської місцевої прокуратури Донецької області Василенко О.В. внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по його заяві повідомленню № 3 від 29 травня 2018 року відповідно до вимог статей 3, 8, 9, 19, 40 Конституції України, статті 214 КПК України, пунктів 2.1, 3.1 «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого Наказом Генерального прокурора України від 06 квітня 2016 року № 139. Крім того, протиправною, незаконною, неправомірною є бездіяльність Держави Україна за представництвом Прокуратури Донецької області, яка полягає в невиконанні службовими особами Прокуратури Донецької області належним чином нагляду за додержанням законів органами, що провадять досудове слідство, недотриманням гарантії реалізації мною права управляти державними справами безпосередньо, права поширювати та отримувати інформацію, право отримати обґрунтовану відповідь у визначений статтею 219 Кримінального процесуального кодексу України строк. Зазначена бездіяльність відповідача Держави Україна за представництвом Прокуратури Донецької області спричинила позивачу моральну шкода, що полягає у глибоких душевних стражданнях, яких він як фізична особа зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього та у зв`язку із порушенням його прав людини та громадянина, гарантованих йому Конституцією України та чинними міжнародними договорами, викликало у нього сильні негативні почуття від посягання службових осіб органу державної влади на конституційний лад України, які змінюються одне одним, а саме: почуття обурення, почуття невпевненості в майбутньому, почуття відчаю, почуття гніву, яка оцінюється ним в сумі 150228 грн. 00 коп., саме виплата зазначеної суми моральної шкоди дозволить вважати цю виплату відповідним доказом складу службового злочину і підставою для притягнення прокурора ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, що в подальшому стане приводом недопущення іншими прокурорами порушень прав людини та основоположних свобод при виконанні ними своїх службових обов`язків. Розрахунок суми моральної шкоди визначений на підставі методики професора ОСОБА_6

Просив суд стягнути з Держави Україна за представництвом Прокуратури Донецької області, за рахунок Державного бюджету України шляхом списання грошових коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_3 , моральну шкоду, спричинену порушенням права ОСОБА_3 здійснювати безпосередньо управління державними справами, права поширювати та отримувати інформацію, права на розгляд органом державної влади його заяви-повідомлення № 3 від 29 травня 2018 року та на отримання обґрунтованої відповіді від посадової особи органу державної влади у встановлений законом строк відповідно до норм статей, 3, 5, 8, 9, 13, 19, 34, 38, 40 Конституції України та частини 1 статті 214, статті 219 КПК України, порушенням права ОСОБА_3 на ефективний правовий засіб захисту прав людини відповідно до статей 1, 10, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), відповідно до статей 8, 10, 19, 21 Загальної декларації прав людини (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), відповідно до статей 14, 19, 25 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (прийнятий Генеральною Асамблеєю ООН 16 грудня 1966 року), в сумі 150 228,00 грн. Визначити порядок виконання прийнятого рішення та вжити заходів для забезпечення його виконання. Постановити окрему ухвалу про виявлені при вирішенні спору порушення законодавства та недоліки в діяльності прокуратури Донецької області.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 серпня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Держави Україна за представництвом: Прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди відмовлено, у зв`язку з відсутністю підстав.

Судове рішення мотивоване тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що йому завдано моральної шкоди внаслідок бездіяльності посадової особи органів прокуратури, яка встановлена судовим рішенням.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі, поданій до Апеляційного суду позивач ОСОБА_3 , посилається на неправильне встановлення обставин справ, які мають значення по справі, на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не забезпечив справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд справи та ефективно не захистив його права, свободи та інтереси. Суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин норми статей 214, 219 КПК України в системному зв`язку з нормами статей 19,40 Конституції України, не встановив неправомірність дій прокурора, не встановив факт порушення конституційних прав позивача та позбавив його на судовий захист. Надав неправильну оцінку поясненням свідків, виключивши з них покази про негативні емоційні переживання, заподіяні позивачу порушенням його конституційних прав.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

18 жовтня 2019 року Прокуратура Донецької області надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

В обґрунтування доводів відзиву зазначив, що доводи ОСОБА_3 про бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні - безпідставними, оскільки у рамках кримінального провадження прокурорами-процесуальними керівниками надавалися вказівки слідчому щодо проведення слідчих дій, а саме, 07 грудня 2018 року. Крім того, для забезпечення належного розслідування кримінального провадження керівництвом прокуратури 14 лютого 2019 року надавалися вказівки начальнику слідчого відділу. Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалось слідчими СВ Краматорського ВП ГУ НП в Донецькій області, які є процесуально самостійними, то прокуратура не має права перебирати на себе їх повноваження або втручатися в їх діяльність. У зв`язку з чим, прокуратура вживала заходів щодо забезпечення досудового розслідування шляхом надання письмових вказівок на проведення слідчих та інших процесуальних дій. Відповідно до КПК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» факт протиправних дій підлягає встановленню у кримінально-процесуальному порядку відповідним рішенням, (наприклад обвинувальним вироком, ухвалами слідчих суддів та інше). На теперішній час такі рішення не приймалися, зокрема рішення, дії або бездіяльність прокуратури протиправними не визнавалися. При цьому, у межах цивільного судочинства суд не може перевіряти законність кримінально-процесуальних дій слідчого чи прокурора, оскільки це суперечить вимогам юрисдикції судів. Крім того зазначає, що саме по собі задоволення під час досудового розслідування скарг на невнесення відомостей до ЄРДР або не розгляд клопотань, не створює підстав для відшкодування шкоди, а сам факт задоволення скарги та зобов`язання вчинити певні дії вже є достатньою справедливою сатисфакцією й не вимагає додаткової грошової компенсації, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини у справах «Надточій проти України», «Гурепка проти України». Вважає, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Адвокат ОСОБА_3 , діючи як представник ОСОБА_7 , 29 травня 2018 року звернувся до Краматорської місцевої прокуратури з заявою-повідомленням № 3 про вчинення кримінального правопорушення та притягнення до кримінальної відповідальності генерального директора ТОВ «Украгропромстрой» ОСОБА_4 за підробку у 2016 році офіційних документів ТОВ «Украгропромстрой» та використання їх при розгляді господарської справи № 905/1325/16 (а.с.5).

Вказану заяву прокуратурою 30 травня 2018 року спрямовано до Краматорського ВП ГУ НП в Донецькій області для перевірки доводів заявника.

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 08 червня 2018 року у справі № 234/7933/18 особу, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язано внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 29.05.2018 року про вчинення кримінального правопорушення генерального директора ТОВ «Украгропромстрой» ОСОБА_4 (а.с.6,52-53).

Вказана ухвала 13 червня 2018 року направлена до Краматорської місцевої прокуратури (а.с.54).

18 червня 2018 року прокуратурою подано заяву про роз`яснення ухвали суду, оскільки в ухвалі не вказано, в якому саме внесеному до ЄРДР кримінальному провадженні діяв адвокат Стуліков А.В., а також наявні інші невизначеності (а.с.58).

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 23 червня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви прокурора про надання роз`яснення (а.с.55-56).

Вказану ухвалу суду місцевою прокуратурою отримано 27 червня 2018 року (а.с.57).

Відповідно до об`єднаного кримінального провадження № 0002670 від 07.12.2014 року - 26.06.2018 року Краматорським ВП ГУ НП в Донецькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_3 щодо притягнення до кримінальної відповідальності генерального директора ТОВ «Украгропромстрой» ОСОБА_4 за ч.1 ст. 358КК України пункт 16 об`єднаного кримінального провадження № 0002670 від 07 грудня 2014 року (а.с.70-71).

У рамках кримінального провадження прокурорами-процесуальними керівниками надавалися вказівки слідчому щодо проведення слідчих дій, зокрема 07.12.2018 року №01-79-11134-вих18 по кримінальному провадженню №0002670 адресованих слідчому слідчого відділу Краматорського відділу поліції ГУНП в Донецькій області Прокоф`євій О.В. (а.с.61).

Для забезпечення належного розслідування кримінального провадження керівництвом прокуратури надавалися вказівки Начальнику слідчого відділу Краматорського відділу поліції ГУНП в Донецькій області Овсянникову О.В. від 14.02.2019 року №01-39-1057 вих. 19 (а.с.60).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно з положеннями статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів для підтвердження того, що йому завдано моральної шкоди внаслідок бездіяльності посадової особи органів прокуратури, яка встановлена судовим рішенням.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним та ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Відповідно до частини 6 статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої, ніж передбаченої в частинами 1 - 5 цієї норми, незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Згідно зі статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Суд першої інстанції належним чином дослідив надані позивачем докази та дійшов обґрунтованого висновку про те, що не підтверджено обставин з приводу того, що через бездіяльність посадової особи органів прокуратури, яка встановлена судовими рішеннями, позивачеві завдано моральної шкоди, та позивачем не надано належних та допустимих доказів з підтвердження зазначених обставин.

Суд першої інстанції правильно визначив, що позивач ОСОБА_3 , звернувся до Краматорської місцевої прокуратури з заявою-повідомленням № 3 про вчинення кримінального правопорушення та притягнення до кримінальної відповідальності діяв в якості адвоката, представника потерпілого Рудського А.А., що свідчить про реалізацію ним професійних повноважень в інтересах іншої особи.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що протиправні дії органу досудового розслідування, якщо їх наявність буде встановлена, можуть спричинити моральну шкоду лише особі, яка дійсно постраждала від злочину.

З огляду на наведене, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що сам факт невнесення або несвоєчасне внесення прокурором Донецької області відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не свідчить про завдання особі шкоди та про наявність підстав для її відшкодування, оскільки для наявності зобов`язання по відшкодуванню шкоди відповідно до статей 1166, 1167, 1176 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу прокуратури, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, які підлягають доказуванню на загальних підставах та є обов`язком позивача (ст. ст. 77, 81 ЦПК України).

Тобто, позивач має надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності службової особи органу державної влади, так і докази спричинення саме йому моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою.

Належних та допустимих доказів того, що судовим рішенням встановлено вину відповідача, його бездіяльність належним чином визнана неправомірною, позивачем не надано, тобто вину відповідача в спричиненні моральної шкоди саме позивачеві не доведено, а тому суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, оскільки підстави для його задоволення відповідно до статті 1176 ЦК України відсутні, доказів на підтвердження моральної шкоди щодо бездіяльності посадових осіб органу державної влади не надано.

На підставі вимог статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За своєю формою рішення суду відповідає вимогам статті 265 ЦПК України.

Згідно статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Виходячи з вказаної норми закону, до компетенції суду апеляційної інстанції не входять повноваження щодо переоцінки доказів, досліджених судом першої інстанції з додержанням встановленого порядку.

За вказаних обставин доводи позивача про неправильну оцінку досліджених судом першої інстанції доказів, а саме пояснень свідків, є необґрунтованими,. Нових доказів, які б давали підстави для задоволенні позовних вимог, у дослідженні яких судом першої інстанції було неправомірно відмовлено або їх неподання було зумовлено поважними причинами, позивачем не надано.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновку суду по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, крім того, вони по своїй суті зводяться до переоцінки доказів, що не входить до повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно підпункту 13 частини 2 статті 3 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Згідно частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення та враховуючи що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати за подання апеляційної скарги необхідно компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.7, 19, 369, 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: О.І. Корчиста

В.В. Папоян