Справа №: 398/2636/19
провадження №: 2-н/398/303/19
УХВАЛА

Іменем України

"31" липня 2019 р., суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Ніколаєв М.В., розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства «Житлогосп» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за обслуговування будинку та прибудинкової території,

В С Т А Н О В И В:

Заявник КП «Житлогосп» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за обслуговування будинку та прибудинкової території за період з 01.12.2010 року по 01.06.2019 року в сумі 4465,02 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 192,10 гривень.

Суд, розглянувши подану заяву, вважає, що заявнику слід відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

При зверненні до суду з вказаною заявою заявник вказав місцем проживання боржника АДРЕСА_1 , саме по цій адресі нараховано заборгованість за надані комунальні послуги.

26.12.2018 року КП «Житлогосп» було укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_2 .

З розрахунку заборгованості, доданого до заяви про видачу судового наказу, вбачається, що заборгованість в сумі 4465,02 грн. була нарахована боржнику ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.12.2010 року по 01.06.2019 року, однак станом на 01.12.2010 року за ним вже рахувався борг в сумі 56,42 грн. Крім того, заява подана до суду 25.07.2019 року.

У випадках споживання послуг без укладання письмового договору фактично заборгованість утворюється, але її не можна вважати такою, що ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі. Розмір та підстави виникнення такої заборгованості повинні встановлюватись судом в позовному провадженні.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином заявник звернувся з вимогою про стягнення заборгованості за період за межами позовної давності.

З положень ч. 3 ст. 267 ЦК України вбачається, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Застосування строку позовної давності вирішується в судовому засіданні за клопотанням сторони у справі, тому при постановлені судового наказу буде порушено право боржника щодо застосування позовної давності. Договір про збільшення позовної давності у письмовій формі з боржником не укладався, тому із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, він буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

З матеріалів доданих до заяви про видачу судового наказу вбачається відсутність договірних відносин між сторонами за період з 01.12.2010 року по 26.12.2018 року, оскільки письмовий договір укладено від 26.12.2018 року.

Із доданого до заяви розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість нарахована з часу, який перевищує строк позовної давності, а саме з 01.12.2010 року.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року №14«Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, а також , якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму норми ЦПК України не передбачають можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки, він видається лише за умови безспірності вимог.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі заяви про видачу судового наказу у разі, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

За таких обставин, приходжу до висновку, що в даному випадку у видачі судового наказу слід відмовити, роз`яснивши заявнику його право на звернення з вказаними у заяві вимогами в порядку позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 256, 257, 267 ЦК України, ст.ст.163,165,166,260,261,353,354 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Житлогосп» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за обслуговування будинку та прибудинкової території.

Заяву разом з доданими до неї матеріалами, повернути заявнику та роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з цими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Заявник має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 31 липня 2019 року.

Суддя М.В. Ніколаєв