РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/7076/17

Провадження № 22-ц/4815/523/19

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Бердій М.А.

Рішення ухвалене в м. Рівне

Дата складання повного тексту рішення не зазначена

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В., судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об`єднання" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2019 року у справі за позовом комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об`єднання" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання та утримання будинку і прибудинкової території та зустрічним позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об`єднання" про зобов`язання укласти договори, -

В С Т А Н О В И В :

11 травня 2017 року комунальне підприємство "Славутське житлово-комунальне об`єднання" (далі - КП "Славутське ЖКО") звернулося до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання в сумі 22712,69 грн та послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 4864,90 грн, що утворилась за період з 01 червня 2014 року по 01 травня 2017 року.

ОСОБА_1 звернулась з зустрічним позовом до КП "Славутське ЖКО" про зобов`язання укласти договір на отримання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, та договір на послуги з теплопостачання.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2019 року позов КП "Славутське ЖКО" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання та утримання будинку і прибудинкової території, задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП "Славутське ЖКО" заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 22712 грн. 69 коп.

В задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП "Славутське ЖКО" заборгованості за послугу з утримання будинку та прибудинкової території відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до КП "Славутське ЖКО" про зобов`язання укласти договір на отримання послуг з утримання будинку та прибудинкової території та договір на послуги з теплопостачання.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі КП "Славутське ЖКО" не погоджується з ним в частині відмови стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП "Славутське ЖКО" заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Зазначають, що судом першої інстанції зроблено не правильний висновок про те, що не проживання відповідачів у спірній квартирі звільняє їх від обов`язку оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Вказує, що всі послуги, які входять до структури тарифу надаються для безпечної експлуатації та збереження майна та безпеки відповідачів, а також інших мешканців даного будинку.

За наведених підстав, просили рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2019 року скасувати в частині відмови стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП "Славутське ЖКО" заборгованості за послугу з утримання будинку та прибудинкової території та постановити нове рішення про задоволення позову в цій частині. Вирішити питання про судові витрати.

26 березня 2019 року в даній справі було відкрито апеляційне провадження та копії ухвали з апеляційною скаргою було надіслано сторонам на дві різні адреси, що наявні в справі. (а.с.119-120,34-35,5). У визначений судом апеляційної інстанції строк до 10 квітня 2019 року, відзив на апеляційну скаргу від відповідачів не надходив.

12 квітня 2019 року справа призначена до розгляду на 23 травня 2019 року та повістки також направлені на дві адреси. З м. Славута та з м. Рівного кореспонденція суду направлена для відповідачів повернулась без вручення. з відміткою, що відповідачки за вказаною адресою не проживають (а.с.125-130, 131-136).

23 травня 2019 року адвокат Сокаль В.О., представник ОСОБА_1 , подав заяву про відкладення розгляду справи, оскільки він тільки в той день дізнався про апеляційний розгляд і зайнятий в іншому судовому розгляді. Зазначив, що його довірителю не вручено оскаржене рішення та апеляційна скарга, просив вручити. (а.с.137).

Відповідно до ст.272 ЦПК України, обов`язок вручення (надсилання) рішення покладено на суд який його ухвалив, а апеляційна скарга з додатками була направлена відповідачам 28 березня 2019 року (а.с.120).

Розгляд справи було відкладено на 20 червня 2019 року та було направлено повістки-повідомлення адвокату та відповідачам в справі (а.с.141-143).

20 червня 2019 року сторони не з`явились в судове засідання і розгляд справи було відкладено на 18 липня 2019 року, про що їх повідомлено повістками (а.с. 148-153, 155-159).

15 липня 2019 року адвокат Сокаль В.О. з`явився до Рівненського апеляційного суду де ознайомився з матеріалами даної справи та отримав копію оскарженого рішення (а.с.137).

18 липня 2019 року в судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 адвокат Сокаль В.О. та подав її відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу.

У відзиві зазначає, що вона є власником всіх допоміжних приміщень біля будинку, які позивач на платній основі здає в оренду і не враховує отримані кошти при визначенні її обов`язку на утримання власності. Такі суперечки мали б бути урегульовані договором з позивачем, який ще мав укласти його до 01.01.2006 року, а оскільки не уклав, то ЖКО не має права на стягнення заборгованості.

Оскільки були відсутні відомості про належне повідомлення ОСОБА_2 про виклик до суду, а Сокаль В.О. заявив, що не є її представником і місце її проживання йому невідомо, то розгляд справи вкотре було відкладено на 6 серпня 2019 року, про що адвокат був повідомлений під розписку, а інші учасники були повідомлені повістками та через оголошення на сайті суду (а.с. 163-168).

18 липня 2019 року після судового засідання, з Рівненського міського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , яка ухвалою судді від 24 липня 2019 року залишена без руху.

6 серпня 2019 року, в день розгляду, до справи надійшла заява ОСОБА_1 від 5 серпня 2019 року про виконання вимог ухвали без руху, яка відповідно до ч.2 ст.359 ЦПК України буде вирішена не пізніше п`яти днів з дня її надходження.

Відповідачі та їх представник в судове засідання не з`явились вкотре, хоч судом застосовувались необхідні заходи для їх виклику до суду, а тому колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи за їх відсутності. Представник КП "Славутське ЖКО" подав заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Згідно з ч.1 ст.371 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

23 травня 2019 року представнику ОСОБА_1 адвокату Сокаль В.О. достовірно було відомо про наявність апеляційного провадження, однак тільки 15 липня 2019 року він з`явився до апеляційного суду для ознайомлення з матеріалами справи де отримав копію наявного в справі оскарженого рішення, про яке йому було відомо ще 27 лютого 2019 року (а.с. 100).

Згідно зі ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Тобто, такими міркуваннями, діями та поведінкою в цивільному процесі, які сторона чи її представник обрали та вчиняють на досягнення позитивного для них результату по справі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.44 ЦПК України, вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи стороною відповідачів, колегія суддів розцінює, як зловживання своїми процесуальними правами, що суперечать завданню цивільного судочинства.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову КП "Славутське ЖКО" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання та відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до КП "Славутське ЖКО" про зобов`язання укласти договір на отримання послуг з утримання будинку та прибудинкової території та договір на послуги з теплопостачання сторонами не оскаржується, а тому у колегії суддів відсутні підстави для його перегляду в цій частині.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП "Славутське ЖКО" заборгованості за послугу з утримання будинку та прибудинкової території, суд першої інстанції дійшов висновку, що боржники не проживають у квартирі АДРЕСА_1 та не користуються послугами з утримання будинку та прибудинкової території.

Такі висновки місцевого суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 24 грудня 1996 року (а.с.5).

Відповідно до акту приймання-передачі комунального майна від 25 серпня 2006 року, житловий б. АДРЕСА_1 передано на баланс КП «Славутське ЖКО» (а.с.6).

Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України, відповідач-позивач ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 з 09 червня 2004 року, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 з 25 вересня 2008 року ( а.с.34-35).

Як вбачається із матеріалів справи, між КП "Славутське ЖКО" та відповідачами склалися фактичні договірні відносини, відповідно до яких сторони законом покладено наступні зобов`язання: КП "Славутське ЖКО" - надавати послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а відповідачам - дотримуватися вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків.

Згідно Порядку, встановленого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25 квітня 2005 року N60, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 травня 2005 року за N 541/10821, виконавці житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій визначаються органами місцевого самоврядування, власниками житлових будинків.

Рішеннями виконавчого комітету Славутської міської ради №122 від 19.03.2009 року, №148 від 15.05.2015 року та №48 від 23.02.2017 року, були встановлені тарифи на послуги з утримання будинків та споруд прибудинкових територій в м. Славута по кожному будинку окремо для КП "Славутського ЖКО", зокрема по АДРЕСА_1. Перелік послуг містить 16 найменувань (а.с.9-15).

Оплата за надані відповідачам комунальні послуги нараховувалася в межах діючих тарифів. Доказів невідповідності здійснених нарахувань тарифам, які були чинними в спірний період, відповідачами надано не було.

Між сторонами існує спір щодо розміру заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Згідно з розрахунком КП «Славутське ЖКО» за період з 01 червня 2014 року по 01 травня 2017 року заборгованість відповідачів за послуги з утримання будинку і прибудинкової території становить 4864 грн 90 коп.

Відповідно до ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Як встановлено судом першої інстанції, договір між учасниками справи не укладався.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

В свою чергу, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Свої зобов`язання по наданню послуг з утримання будинку та прибудинкової території позивачем виконано, відповідачами, в порушення вимог статей 526, 714 ЦК України, обов`язок по сплаті послуг належним чином не виконується.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними зі спільним майном.

Статтею 20 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", передбачено, що частка в загальному обсязі обов`язкових платежів на утримання і ремонт неподільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Частка в загальному обсязі обов`язкових платежів на утримання і ремонт загального майна та в інших спільних витратах у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у користуванні фізичних або юридичних осіб.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суду першої інстанції на фактичне не проживання у спірному будинку відповідачів не може бути підставою для звільнення їх від витрат, пов`язаних з утримання житлового будинку та прибудинкової території, оскільки утримання будинку та прибудинкової території проводиться з метою збереження та належного безпечного функціонування житла, а споживач має нести відповідні витрати незалежно від того, чи проживає він у квартирі.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, за період з 01 червня 2014 року по 01 травня 2017 року заборгованість відповідачів за послуги з утримання будинку і прибудинкової території становить 4864 грн 90 коп.

Оскільки, відповідачами не було спростовано розмір заборгованості за житлово-комунальні послуги за вказаний період, колегія суддів погоджується з перерахунком суми заборгованості проведеним позивачем та приходить до переконання, що сума заборгованості за послугу з утримання будинку та прибудинкової території становить 4864,90 грн, що підлягає до стягнення солідарно з відповідачів як співвласників квартири АДРЕСА_1 .

За таких обставин, місцевий суд не дотримався вимог матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки, в оскаржуваній частині, не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення і рішення суду першої інстанції до скасування в частині відмови в позові про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території з ухваленням нового рішення про задоволення позову в цій частині.

Згідно з ч.13 ст.141 ЦПК України - якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційна інстанція доходить висновку про необхідність задоволення позову, судовий збір сплачений позивачем при подачі апеляційної скарги в сумі 2400 грн. підлягає до стягнення з відповідачів по 1200 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 367, п.2 ч.1 ст. 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об`єднання" задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2019 рокускасувати в частині відмови в задоволенні позову комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об`єднання" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з утримання будинку та прибудинкової території, позов в цій частині задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об`єднання" заборгованість за послугу з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 4864,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об`єднання"судовий збір за подання апеляційної скарги по 1200 грн. з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 6 серпня 2019 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.С. Шимків