Справа № 350/1074/16-ц
Провадження № 22-ц/4808/849/19
Головуючий у 1 інстанції Калиній Г. В.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

Головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Матківського Р.Й.,

секретаря Бойчука Л.М.,

з участю представника апелянта Ошуста ОСОБА_1 . ОСОБА_2 , стягувача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Рожнятівського районного суду про відмову в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду, постановлену суддею Калиній Г.В. 02 травня 2019 року в с-щі Рожнятів, Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

04 квітня 2019 року ОСОБА_5 подала заяву про розстрочку виконання рішення суду, яку мотивувала тим, що рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 02 березня 2017 року задоволено позов ОСОБА_3 та стягнуто з неї на його користь 116 597 гривень 03 копійки.22 серпня 2017 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження на виконання вказаного рішення суду, після чого нею сплачено на рахунок стягувача 14230 гривень від реалізації арештованого майна. Залишок боргу на даний час становить 102347 гривень 03 копійки.

Однак виконати рішення суду шляхом одноразової сплати всієї присудженої суми вона не має можливості, оскільки перебуває у скрутному матеріальному становищі, часто хворіє, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Також фактично не здійснює підприємницьку діяльність у зв`язку з неповерненням їй коштів іноземним партнером в сумі 6 411,38 доларів США, за рахунок яких вона змогла б повністю погасити борг.

Просила розстрочити виконання рішення на 2 роки зі сплатою щомісячних платежів в розмірі по 4265 грн (а.с.1-2).

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 02 травня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_6 про розстрочку виконання рішення суду відмовлено за її безпідставністю (а.с. 29-31).

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки суд не перевірив вказані в заяві обставини, зокрема перебування її у скрутному матеріальному становищі. Крім того, вона фактично не здійснює підприємницьку діяльність у зв`язку з неповерненням їй коштів іноземним партнером в розмірі 6 411,38 дол. США, за рахунок яких змогла б повністю погасити борг перед стягувачем. При тому, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою вимоги заяви задовольнити (а.с.33-34).

Відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.2 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

У судовому засіданні представник апелянта Ошуст ОСОБА_7 доводи апеляційної скарги підтримав, а стягувач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 . не визнали.

Вислухавши пояснення представника апелянта, стягувача та його представника, доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Рожнятівського районного суду від 02 березня 2017 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 63 847 гривень 89 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 200 гривень витрати на евакуацію автомобіля, 1344 гривні витрати за зберігання автомобіля на штрафмайданчику, 50000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також 1205 гривень 14 копійок судових витрат по справі .

Виконавчий лист, виданий на підставі вказаного рішення, перебуває на виконанні у Рожнятівському районному відділі ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області і в результаті його виконання на користь ОСОБА_3 перераховано 14250 гривень від реалізації арештованого майна, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 22 серпня 2017 року та довідкою № 119/12.9-36 від 14 березня 2018 року, виданою Рожнятівським районним відділом ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області (а.с. 3,5).

На підтвердження заяви ОСОБА_5 подала довідку про склад сім`ї, відповідно до якої до складу її сім`ї входять чоловік ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.4).

З довідки № 35 від 20 березня 2019 року, виданої лікарем АЗПСМ с. Креховичі КНП «Брошнів-Осадська міська лікарня» ОСОБА_5 знаходиться на обліку в лікаря ЗПСМ з приводу захворювання та потребує постійного медикаментозного лікування, зазначено діагноз «гіпертонічна хвороба ІІ ст. гітрофія лівого шлуночка.ІХС. Дифузний кардіосклероз. СН ІІ ст.ризик високий»(а.с. 6).

Господарським судом Івано-Франківської області відкрито провадження у справі за позовом ФОП ОСОБА_5 про стягнення боргу з іноземної юридичної особи у розмірі 6411, 38 доларів США, що підтверджується копією ухвали суду від 05 лютого 2019 року (а.с. 7).

На час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що залишок боргу заявниці перед ОСОБА_3 становить 102347 гривень 03 копійки, так як від реалізації арештованого майна у процесі примусового виконання рішення суду на погашення боргу направлено 14250 гривень.

З відомостей з Єдиного державного реєстру встановлено, що ОСОБА_5 є фізичною особою-підприємцем. Вид діяльності - лісопильне та стругальне виробництво (основний).

З відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що 22.08.2017 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження по виконанню рішення суду, 31.08.2017 року зупинено виконання виконавчих дій до закінчення касаційного провадження у справі, 17.07.2018 року поновлено вчинення виконавчих дій.

17 липня 2018 року постановою державного виконавця накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України державним виконавцем встановлено, що в установах банку ОСОБА_5 відкрито рахунки, у зв`язку чим винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відповідних рахунках боржника та всіх інших відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, що належать боржнику в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 128656,73 грн.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України державним виконавцем встановлено, що в установах банку ОСОБА_5 відкрито нові рахунки, у зв`язку з чим винесено постанову про арешт коштів боржника від 19.10.2018 року.

17 травня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд встановивши, що залишок боргу заявниці перед стягувачем становить 102 347 гривень 03 копійки, рішення суду не виконано, заявником не надано жодних доказів про намір добровільного погашення боргу з часу ухвалення рішення, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При вирішенні заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що її задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Аналогічне положення міститься у Законі України «Про виконавче провадження», відповідно до якого, у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу порядку виконання.

Перелік обставин, що утруднює виконання судового рішення, наведений у цій статті, не є вичерпним, тому суд у кожному конкретному випадку повинен визначити, чи є обставини, на які посилається боржник, такими.

ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки матеріали справи не містять доказів, а також виняткових випадків, обставин особливого характеру для надання розстрочки по виконанню рішення суду, суд з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного судового рішення.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Інших доводів про неправильність судового рішення апелянтом в скарзі не зазначено.

Крім того, з дня ухвалення рішення, щодо якого вирішується питання про розстрочку, і до постановлення судом спірної ухвали, пройшло більше ніж один рік.

Оскільки ч. 5 ст. 435 ЦПК України передбачено право суду надати розстрочку виконання судового рішення не більше ніж на один рік, початок перебігу річного строку визначено законом з дня ухвалення судового рішення, тому вирішення цього питання судом поза межами цього строку є порушенням вимог процесуального закону, що призвело б до неправильного вирішення справи.

Виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

Відповідно до положень ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду постановлена з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованості висновків суду не спростовують, а тому підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Рожнятівського районного суду від 02 травня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 25 липня 2019 року.

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

Р.Й. Матківський