Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/243/19
Провадження № 2/209/567/19
РІШЕННЯ

іменем України

"06" листопада 2019 р. Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лобарчук О.О.

при секретарі Золотих Л.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Ярош І.В. ,

представника відповідача ОСОБА_2 -адвоката Редько С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь матеріальну шкоду у розмірі 9270,48 грн. та судовий збір у розмірі 927,05 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що в 1994 році їхній сім`ї у складі його, ОСОБА_1 , його на той час дружини ОСОБА_2 , їхньої доньки ОСОБА_3 було виділене у користування житло у вигляді двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 . Їх шлюб з ОСОБА_2 було зареєстровано 19.09.1970 року . ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька ОСОБА_3 . Шлюб між ним та ОСОБА_2 розірваний заочним рішенням Дніпровського

районного суду м. Дніпродзержинська від 13.01.2015 року, відповідно до якого їхні подружні стосунки були припинені в 1994 році. За ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстроване право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності від

11.12.1997р., виданого Центральною комісією по приватизації житлового фонду ВО «Придніпровський хімзавод», відповідно довідки ОКП «Дніпродзержинське бюро

технічної інвентаризації № 1551 від 23.10.2018 року. ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 31.08.2007 року та прийняла прізвище ОСОБА_3 . Відповідачі ніколи не вселялись в квартиру за адресою АДРЕСА_1 , а залишились проживати у попередньому їхньому житлі за адресою АДРЕСА_2 , де вони всі були зареєстровані і проживали до надання їм житла за адресою АДРЕСА_1 . На протязі всього часу з моменту приватизації квартири за адресою АДРЕСА_1 відповідачі вважаючи себе власниками житла, ніколи не виконували обов`язків власників нерухомого майна по утриманню зазначеного майна, в т.ч. і сплаті комунальних послуг, які нараховуються на їхню спільну власність. Відповідачі не опікуються їньою спільною власністю, а саме, квартирою за адресою АДРЕСА_1 . Належний санітарно-гігієнічний стан квартири на протязі всього часу користування нею підтримує тільки він, як того вимагають від них обов`язки власників житла. Сплата всіх комунальних послуг та квартирна плата відбувається тільки за його участю. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ніколи не сплачували квартирну плату та комунальні послуги за користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 . За останні три роки ним було сплачено квартирної плати за період з грудня 2015 року по грудень 2018 року в розмірі 3660,84 гривень. Відповідачі повинні були за цей період сплатити 2440,56 грн. За останні три роки ним було сплачено плати за вивіз сміття за період листопад 2016 року по грудень 2018року в розмірі 763,74 грн. Відповідачі повинні були за цей час сплатити 509,16 грн. За останні три роки ним було сплачено плати за теплопостачання за період з 2015 року по 2018 рік включно в розмірі 9481,35 гривень. Відповідачі повинні були сплатити 6320,76 грн. Загальна сума несплачених ними обов`язкових платежів за три роки складає 9016,52 грн.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 лютого 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні огрунтуванню позову та наполягав на його задоволенні.

Представник позивача - адвокат Ярош І.В. в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та підтримала обставини викладені у позовній заяві. Зауважила на тому, що оскільки особовий рахунок був відкритий на відповідача ОСОБА_2 , то позивач протягом 2016-2018 років сплачував комуальні послуги від імені відповідача ОСОБА_2 , доки не дізнався, що можливо змінити квартиронаймача. В 2019 році він оформив на себе особові рахунки та сплачує вже від свого імені. Оригінали квитанцій по сплаті комунальних послуг зберігаються у позивача .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, письмово просила проводити розгляд справи без її участі, а тільки за участю її представника.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Редько С.М. в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що відповідач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 не мають можливості мешкати за місцем реєстрації, оскільки з боку позивача чиняться перешкоди в цьому, про що свідчить їх намагання подати зустрічний позов про вселення, та який не був прийнятий судом до сумісного розгляду. Крім того, зауважив, що позивач визначив самостійно частки житла, які належать відповідачам по 1/3 частини, хоча виділення часток в праві властності не відувалося. В квитанціях про сплату комунальних послуг за 2016-2018 роки зазначена як плательщик саме відповідач ОСОБА_2 Зазначив, що відповідач ОСОБА_2 оригінали квитанцій суду надати не може. Підтвердив, що відповідачі не заперечують проти того, що вони дійсно не проживали за місцем реєстрації з часу отримання квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, письмово просила проводити розгляд справи без її участі, за участі її представника.(а.с.76)

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зіст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідност.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Правовідносини з приводу користування та утримання будинком (квартирою), у тому числі тих, що належать громадянам на праві власності, регулюються, зокрема, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», якщо квартира або нежитлове приміщення належить більш як одному співвласникові, реалізація прав та виконання обов`язків співвласниками квартири або нежитлового приміщення, включаючи участь в управлінні багатоквартирним будинком, здійснюються в порядку, передбаченому законодавством для реалізації права спільної власності.

Згідно ст.7 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласники зобов`язані: 1) забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; 2) забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; 10) своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує, а відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 19 вересня 1970 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 січня 2015 року було розірвано. (а.с.12, 13).

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .(а.с.10)

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 11 грудня 1997 року посвідчене Центральною комісією по приватизації житлового фонду ВО "Придніпровський хімзавод", що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить на праві власності ОСОБА_2 та членам її сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , квартира приватизована. (а.с.15).

Згідно даних інвентаризаційної справи ОКП Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації" право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстрована за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право власності від 11.12.1997 р., виданого Центральною комісією по приватизації житлового фонду ВО "Придніпровський хімзавод".(а.с.14)

Сплата всіх комунальних послуг та квартирна плата відбувалась тільки за

участю позивача ОСОБА_1 , що підтверджується квитанціями про сплату комунальних послуг.(а.с.21-47)

Відповідно до ч.1, 2 ст. 355 ЦК України - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України - власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють, користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Участь кожного співвласника у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна означає необхідність несення витрат, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані, тобто для підтримання його технічних, санітарно-гігієнічних, екологічних, ергономічних та естетичних характеристик будинку, які визначають його експлуатаційні якості.

Кожен співвласник зобов`язаний брати участь в у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто із співвласників укладає правочин або здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Виходячи зі змісту цих норм, у разі ухилення співвласника від участі у витратах на утримання спільної власності, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно й вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутися до суду з позовом про примусове стягнення зі співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна. У свою чергу, такий співвласник може висунути відповідні заперечення, вважаючи здійснені співвласниками витрати надмірними або зайвими.

Утримання будинків і прибудинкових територій полягає у забезпеченні експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством (ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року).

Особливості регулювання правовідносин у сфері теплопостачання (Закон України «Про теплопостачання від 02 червня 2005 року) також свідчить про те, що послуги з постачання теплової енергії спрямовані не тільки на створення необхідних умов для осіб, які проживають у жилих приміщеннях, а і на збереження санітарно-гігієнічних та ергономічних характеристик житла, які визначають його експлуатаційні якості (підтримання теплового режиму, оптимального рівня вологості тощо).

Отже, витрати на утримання будинку та прибудинкової території та витрати на опалення житла є об`єктивно необхідними для належного функціонування спільного майна та збереження його експлуатаційних якостей, які відповідно до ст.360 ЦК України визначаються як витрати на управління, утримання і збереження спільного майна та покладаються на співвласника відповідно до його частки у праві спільної часткової власності.

В разі доведеності одним із співвласників понесення ним витрат на управління, утримання таз береження спільного майна, участь учому (управлінні, утриманні, збереженні) пропорційно своїй частці зобов`язаний приймати інший співвласник, який ухиляється від свого обов`язку, особа, яка зазнала втрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку. Зокрема, такими способами захисту права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п.8ч.2ст 16ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.820 Цивільного Кодексу України - розмір плати за користування житлом встановлюється в договорі найму житла.

Відповідно до ст. 67 Житлового Кодексу України - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст.68 Житлового Кодексу України - наймач зобов`язаний своєчасно вносити

квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Суд вважає, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повинні нести разом з позивачем ОСОБА_1 усі витрати, які пов`язані зі сплатою квартирної плати та комунальних послуг.

Так, згідно наданих позивачем квитанцій про сплату комунальних послуг за період з грудня 2015 року по грудень 2018 року ним було сплачено квартирну плату: 2015 рік- 74,88 грн; 2016 рік- 953,81 грн.; 2017 рік- 991,58 грн., 2018 рік- 1640,57 грн. Відповідачі повинні сплатити 2440,56 грн. (3660 грн.:3 х2= 2440,56 грн.)

Так, згідно наданих позивачем квитанцій про сплату комунальних послуг за період з грудня 2016 року по грудень 2018 року ним було сплачено за вивіз побутових відходів: 2016 рік- 54,72 грн; 2017 рік- 227,23 грн.; 2018 рік- 481,78 грн. Відповідачі повинні сплатити 509,16 грн. (763,74 грн.:3х2 = 509,16 грн.)

Так, згідно наданих позивачем квитанцій про сплату комунальних послуг за період з грудня 2015 року по грудень 2018 року ним було сплачено за теплопостачання: 2015 рік- 996,61 грн; 2016 рік- 3256,98 грн.; 2017 рік- 3985,20 грн., 2018 рік- 542,50 грн. Відповідачі повинні сплатити 6320,76 грн. (9481,35 грн.:3х2 = 6320,76 грн.)

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на відсутність доказів з блоку позивача про сплату ним комунальних послуг на підставі того, що квитанції оформлені від імені відповідача ОСОБА_2 , оскільки відповідач в судове засіданні не з`явилася для дачі пояснень та не надала суду оригінали квитанцій про сплату комунальних послуг.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні надав оригінали всіх квитанцій про сплату комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , крім , суд вважає, що матеріалами справи підтверджено, що саме позивач ОСОБА_1 несе витрати по сплаті житлово-комунальних послуг, що нараховуються за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 66,67,68 Житлового кодексу України, ст. 355 ч.1, 356 ч.1, 820, 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити повністю .

Стягнути із відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 та з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 матеріальну шкоду в сумі 9270, 48 грн.

Стягнути із відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 та з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 витрати по сплаті судового збору в сумі 463,52 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду до або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 11 листопада 2019 року.

Суддя О.О. Лобарчук