ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. Чернівці

Справа №726/1107/19 Чернівецький апеляційний суд у складі суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Литвинюк І.М., Одинака О.О.

секретар Тодоряк Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області Мокренчука Олександра Вячеславовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 27 червня 2019 року (головуючий у 1 інстанції Байцар Л.В.),

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року державний виконавець Третього відділу державної виконавчої служби м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області Мокренчука О.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці про стягнення боргу.

В обґрунтування подання вказував, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження № 55728879 з примусового виконання виконавчого листа Садгірського районного суду м. Чернівці №1-17, виданого 06.10.2010 року у справі про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 101154 грн.

Постановою державного виконавця від 07.02.2018 року відкрито виконавче провадження та зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

____________________________________________________________________

Провадження 22ц/822/814/19 Категорія

Разом з тим, незважаючи на обізнаність ОСОБА_1 про існуючу заборгованість та про наявність вищенаведеного виконавчого провадження, останній дій, спрямованих на виконання рішення не здійснив, декларацію не подав, на виклики державного виконавця для дачі пояснень не з`являється, ухиляється від виконання судового рішення.

Зазначав, що у боржника відсутнє будь-яких майно на праві власності. ОСОБА_1 неодноразово перетинав державний кордон України.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 27 червня 2019 року подання державного виконавця задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього відповідно до виконавчого листа №1-17, виданого 06.10.2010 року Садгірським районним судом м. Чернівці про стягнення боргу в розмірі 101154 грн.

На вказану ухвалу ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як незаконну.

Посилається на порушення норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що державним виконавцем не доведено факту умисного ухилення від виконання своїх зобов`язань за рішенням суду. Крім того, в період з 2010 року по 2016 рік він перебував у місцях позбавлення волі, після звільнення не міг улаштуватися на роботу, а починаючи з 2017 року щомісячно на депозит виконавчої служби сплачує по 200 грн на виконання вищезазначеного виконавчого документа.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у Третьому відділі державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області перебуває виконавче провадження № 55728879 з примусового виконання виконавчого листа №1-17, виданого 06.10.2010 року Садгірським районним судом м. Чернівці про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 101154 грн у зв`язку із заподіянням смерті потерпілому внаслідок ДТП.

Постановою державного виконавця від 07.02.2018 року відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа. 16.05.2018 року державним виконавцем на адресу боржника ОСОБА_1 направлено виклик, який ним отримано 18 травня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 5-6).

Установлено, що у боржника відсутні будь-які доходи. ОСОБА_1 має паспорт для виїзду за кордон, неодноразово перетинав державний кордон України.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У відповідності до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішення іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Згідно статті 6 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань.

Отже, вищенаведеними положеннями законодавства передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання.

Разом з тим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; недопущення в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру неподання виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;неповідомлення виконавця про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; нез`явлення на вимогу виконавця; ненадання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Тобто, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Зважаючи на те, що в силу положень статті 441 ЦПК України особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду факт вжиття всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання, саме державний виконавець повинен доводити факт ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що додані до подання матеріали виконавчого провадження свідчать про ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, яке набрало законної сили та виконується в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», а вжиті державним виконавцем заходи, спрямовані на виконання рішення суду, не досягли бажаного результату.

Разом з тим, у матеріалах подання відсутні докази наявності у власності боржника будь-якого майна, на яке може бути звернуто стягнення, та доходів, за рахунок яких він міг виконати судове рішення.

Крім того, відсутнє підтвердження того, що боржник був належним чином повідомлений про існування вищезазначеного виконавчого провадження в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, а саме, про наявність факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, оскільки надані державним виконавцем документи свідчать про факт наявності не виконаного рішення суду, а не про факт ухилення боржника від його виконання. Ухвала суду не містить встановлених судом обставин справи та жодного обґрунтування висновку про необхідність тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції неповно встановлені всі обставини справи та зроблено помилковий висновок про наявність підстав для задоволення подання, що відповідно до п.1, п. 2 ч.1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали та відмови у задоволенні подання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспорта.

Керуючись ст.ст. 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 27 червня 2019 року скасувати.

У задоволенні подання державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області Мокренчука Олександра Вячеславовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий А.І. Владичан

Судді: І.М. Литвинюк

О.О. Одинак