ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року

м. Харків

Справа № 644/1524/19

Провадження № 22-ц/818/4220/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа: ОСОБА_3 ,

розглянув в порядку спрощеного позовному провадження в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 червня 2019 року в складі судді Зябрової О.Г.

встановив:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання, оскільки вона продовжує навчання у Харківському національному університеті міського господарства імені О.М. Бекетова з терміном навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 17.03.2019 року і до досягнення 23 річного віку.

Позов мотивований тим, що відповідач по справі її батько. 07.02.2005 року батьки розірвали шлюб, вона залишилась проживати з матір`ю та перебуває на її утриманні. З відповідача відповідно до рішень Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 07.02.2005 року та серпня 2006 року стягувались аліменти на користь матері на її утримання, щомісячно, до досягнення нею повноліття. На теперішній час вона є студенткою першого курсу факультету інженерних мереж та екології міст Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова денної форми навчання з терміном навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року, не має змоги влаштуватись на роботу. Мати позивача працює, але отримує невеликий дохід. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на оплату навчання доньки не надає.

Позивач в судове засідання не з`явилась, в поданій до суду заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги просила задовольнити.

Відповідач в поданій до суду заяві просив розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 1000 грн. Також надав відзив на позов, в якому визнав позовні вимоги частково, та вважає що розмір аліментів, які він повинен сплачувати на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання повинен становити тверду грошову суму, яка складатиме 1000 грн., оскільки на його утриманні знаходиться тяжко хвора матір ОСОБА_4 , 1944 року народження, та рідна сестра ОСОБА_5 , 1967 року народження, яка є пенсіонером.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, в поданій до суду заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги просила задовольнити.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 червня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 27.02.2019 року, до досягнення нею двадцяти трьох років або до припинення навчання.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця, до закінчення нею навчання 30.06.2022 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не були враховані доводи, зазначені в відзиві на позовну заяву про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання

Зазначає, що судом першої інстанції не досліджено матеріальне становище матері дитини, яка є працездатною та не враховано матеріальне становище дитини, яка навчається на за рахунок державного бюджету та отримує стипендію.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідач офіційно працює та має постійний дохід, а тому не позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане 11.04.2001 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції.

07.02.2005 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, що підтверджується копією рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07.02.2005 року.

Відповідно довідки №2326 від 12.02.2019 року, наданої Харківським національним університетом міського господарства імені О. М. Бекетова, ОСОБА_1 є студенткою першого курсу факультету інженерних мереж та екології міст Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова денної форми навчання з терміном навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року, на бюджетній основі.

На підставі виконавчих листів, виданих Орджонікідзевським райсудом м. Харкова з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягувались аліменти в розмірі ј частини усіх видів заробітку відповідача, щомісячно та додаткові витрати в розмірі 150 грн. до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 мешкає разом з матір`ю ОСОБА_3 , яка працює у ДП «Харківський завод спеціальних машин» на посаді контролера матеріалів, металів, напівфабрикатів та виробів, за період з квітня 2018 року по березень 2019 року їй нараховано заробітну плату в розмірі 111683 грн.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу в розмірі ј частини усіх доходів.

За змістом ч. 1 ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітню дочку, сина які продовжують навчання, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Таким чином, встановивши необхідність у додатковій матеріальній допомозі, зумовленій платним навчанням та супутніми витратами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу дочці, яка продовжує навчатися.

Проте при визначенні розміру аліментів, суд не в повній мірі взяв до уваги всі обставини по справі.

З матеріалів справи вбачається, що згідно довідок про доходи, виданих ОСОБА_2 є військовослужбовцем у ВУФЗ Держспецзв`язку в м. Харкові, займає посаду старшого офіцера, загальна сума доходу за період з квітня 2018 року по січень 2019 року, за винятком аліментів, становить 155742, 46 грн.

Оскільки ОСОБА_1 досягла повноліття, але продовжує навчання та є студенткою першого курсу факультету інженерних мереж та екології міст Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова денної форми навчання з терміном навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року, на бюджетній основі, суд доходить до висновку про те, що вона потребує матеріальної допомоги.

Відповідач ОСОБА_2 офіційно працевлаштований, має регулярний (постійний) дохід, інвалідом не являється.

Відповідно до роз`яснень, які містять в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежне від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 не може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття.

Проте, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду в частині розміру аліментів слід змінити, зменшивши аліменти з 1/4 до 1/8 частини.

Що стосується посилання апелянта стосовно того, що розмір аліментів, які він повинен сплачувати на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання повинен становити тверду грошову суму, яка складатиме 1000 грн., то колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що підстав для зміни способу стягнення аліментів у ОСОБА_2 немає.

Доводи апелянта стосовно того, що на його утриманні знаходиться тяжко хвора матір ОСОБА_4 , 1944 року народження, та рідна сестра ОСОБА_5 , 1967 року народження, обґрунтовано не прийняті судом першої інстанції і не приймаються колегією суддів, оскільки відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на факт підтвердження на його утриманні матері та сестри, яким він надає матеріальну допомогу, визначення його опікуном чи піклувальником даних осіб. Будь-яких доказів розміру пенсії, необхідності придбання певних ліків, вартості ліків, матеріали справи не містять.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині розміру стягнутих аліментів.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 червня 2019 року - змінити і зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів, з 1/4 частини до 1/8 частини.

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 11 листопада 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко