Справа № 681/705/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Дідек М.Б.,

з участю: секретаря судового засідання Богданевич О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полонне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, а також борг за прострочення виконання зобов`язань.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зіслався на те, що між ним та відповідачкою 27.07.2017 року було укладено договір позики, згідно якого остання позичила у нього кошти в сумі 6000грн. для придбання коня, які зобов`язувалась повернути до листопада 2017 року. У зв`язку з тим, що борг до цього часу не повернутий, а ОСОБА_2 стала уникати його, змушений звернутися до суду. Тому просить суд стягнути з відповідачки на його користь кошти в сумі 7086грн., які складаються з : 6000грн. борг за договором позики; 240грн. 3 % річних та 846грн. інфляційних втрат.

14.05.2019 року ухвалою було відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

29.05.2019 року до суду надійшов відзив ОСОБА_2 в якому вона заперечувала проти позову, зіславшись на те, що борг вона повернула в кінці жовтня 2017 року в присутності її чоловіка ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 повернув їй розписку.

03.06.2019 року ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, в якому заперечував щодо повернення йому боргу ОСОБА_2 та долучив оригінал розписки.

19.07.2019 року ухвалою суду призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

12.08.2019 року ОСОБА_2 заявила клопотання про призначення судово почеркознавчої експертизи для спростування доводів позивача, оскільки вважала, що оригінал розписки у неї. Цього ж дня клопотання було задоволено, провадження було зупинено.

28.08.2019 року до суду надійшло клопотання експерта про оплату експертних послуг та про надання необхідних матеріалів для проведення експертизи.

20.09.2019 року ухвалою суду провадження відновлено.

26.09.2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 в якій вона просить, її клопотання про призначення експертизи залишити без розгляду.

16.10.2019 року в судовому засіданні суд протокольною ухвалою клопотання ОСОБА_2 про відмову у проведення експертизи задовольнив.

Суд заслухавши сторін, які беруть участь у справі, показання свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та необхідність їх задоволення, виходячи з таких міркувань.

Судом встановлено, що 27 липня 2017 року сторони уклали договір позики, згідно з умовами якого відповідач отримав у позивача в позику 6000 гривень, які зобов`язався повернути до листопада 2017 року. Договір укладений у простій письмовій формі (а. с. 26).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

В силу ст. 208 ЦК України за загальним правилом у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення усного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Як зазначено, згідно наданому суду оригіналу розписки від 27.07.2017 року відповідач отримав у позивача в позику 6000грн., які зобов`язалася повернути до листопада 2017 року.

Вказаний документ підтверджує існування між сторонами правовідносин, які регулюються параграфом 1 Глави 71 ЦК України; договір між фізичними особами, предметом якого є сума, що перевищує встановлену статтею 208 ЦК, втілений в передбачену законом форму.

Як випливає зі змісту ч. ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Наявність у кредитора боргового документу, який був наданий суду для огляду представником позивача, свідчить про невиконання зобов`язання, що об`єктивно підтверджує правовідносини, які виникли між сторонами.

Доводи про те, що міркування етикету не дозволили ОСОБА_2 та її чоловікові вимагати від ОСОБА_1 розписки про одержання ним виконаного зобов`язання, оскільки той відмовив їм її повертати з посиланням на те, що вони родина і мають бути між ними довірливі стосунки, суд до уваги не приймає, так як цивільні обов`язки мають виконуватись в межах, встановлених договором та законом, що означає право боржника або іншої особи, уповноваженої ним на виконання зобов`язання, висувати кредитору вимогу про одержання розписки про прийняття повного або часткового виконання зобов`язання.

Розпоряджання ж особою своїм правом на власний розсуд не може тягти за собою звільнення від виконання цивільного обов`язку.

Між тим, як вже зазначено, наявність розписки у позикодавця свідчить на користь того, що зобов`язання не виконано.

За змістом ст. 1051 ЦК України якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

В силу ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, а згідно із ст. 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

За змістом частини першої статті 218 ЦК і роз`яснень п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» не може доводитися свідченнями свідків факт вчинення правочину, а також виконання зобов`язань, що виникли з нього.

У зв`язку з викладеним, за наявності належних і допустимих доказів, що добуті у встановленому законом порядку, підтверджують встановлені судом обставини справи і не спростовані іншими допустимими фактичними даними, суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_3 про передачу ОСОБА_2 для ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 6000грн. в рахунок виконання зобов`язання за договором позики.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і закону, а згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 625 ЦК України передбачає правові наслідки порушення зобов`язання у вигляді обов`язку боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, тому суд знаходить ґрунтовною і цю вимогу позивача.

Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування трьох процентів річних та сплату боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС від 31 жовтня 2019 року у справі справа № 336/5239/16-ц, яка суд враховує відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України.

З огляду на викладене, констатуючи невиконання відповідачем грошового зобов`язання, суд вбачає всі підстави для задоволення позову.

Враховуючи, що повернення боргу в розмірі 6000грн. повинно було відбутися до 01.11.2017 року, то стягненню підлягає: 3% річних за період з 01.11.2017 по 30.04.2019року в сумі 240грн., та інфляційні втрати в сумі 846грн.

Судовий збір відповідно до правил цивільного процесуального законодавства має бути стягнутим з відповідача на користь держави, оскільки ОСОБА_1 звільнений від його сплати відповідно до п. 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України

Ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 7086грн., які складаються з: 6000грн. борг за договором позики; 240грн. 3 % річних та 846грн. інфляційних втрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768грн.40коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

позивач: ОСОБА_1 , що проживає в АДРЕСА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2 , фактично проживає (згідно позовної заяви) в АДРЕСА_3 поштовий АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складений 12.11.2019 року

Суддя Дідек М.Б.