П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах Прокопчук Л.М. (суддя-доповідач), Самчишиної Н.В., Царюк Л.М., із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д., за участю позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Пересунько Р.В., представника Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради Цибко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради в особі її представника ОСОБА_2 , на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2019 року(дата складання повного тексту не зазначена), постановлене в приміщенні того ж суду у складі судді Чулупа О.С. у цивільній справі (єдиний унікальний номер 490/8137/17, номер провадження 22-ц/812/1904/19) за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Офісний центр Миколаїв», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

19 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним вище позовом до відповідачів, в якому просив стягнути з них на його користь майнову шкоду в розмірі 15704,99 грн., моральну в розмірі 5000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував наступним. Йому на праві власності належить автомобіль «KIA CERATO». 8 вересня 2017 року о 09 год він припаркував вказаний автомобіль навпроти будинку № 4 по вул. Лягіна в м. АДРЕСА_1 поруч з офісом, в якому працює. Близько 16:40 год почув гуркіт, після якого спрацювала сигналізація в належному йому транспортному засобі. Вийшовши на вулицю, він побачив, що на автомобілі лежить суха гілка з дерева, яка при падінні значно пошкодила автомобіль. Він звернувся до органів внутрішніх справ. На місце події прибув наряд поліції, який взяв від нього пояснення, склав протокол місця події, в якому зафіксував, що через падіння сухої гілки з дерева було пошкоджено лобове скло, дах та капот. В день, коли сталася подія, погода була теплою, безвітряною, швидкість вітру досягала 3-5 м/с. Посилаючись на положення Закону «Про благоустрій населених пунктів», Правила утримання зелених насаджень у населених пунктах України, норми ЦК України, рішення Миколаївської міської ради від 28.02.2014 року № 208, яким адміністрація Центрального району визначена відповідальною за організацію та забезпечення догляду та санітарного стану об`єктів благоустрою на території Центрального району, у тому числі і щодо зелених насаджень по АДРЕСА_2 . Лягіна м. Миколаєва, просив стягнути заподіяну йому шкоду (а.с. 2-5).

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради на користь ОСОБА_1 15043,07 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 831,60 грн. - витрати за проведення експертизи та 640,00 грн. - судовий збір. В решті вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що падіння аварійного дерева на належний позивачу автомобіль відбулось внаслідок неналежного контролю за станом зелених насаджень з боку відповідача (а.с. 107-108).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Адміністрація Центрального району Миколаївської міської ради в особі її представника ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Так, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідно до положення «Про закріплення об`єктів благоустрою міста і встановлення відповідальності за їх догляд та санітарний стан», затвердженого рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 208 від 28.02.2014 року, на Адміністрацію покладено обов`язок щодо організації та забезпечення догляду та санітарного стану відповідних об`єктів. Таку роботу Адміністрація проводить у разі надходження звернення, яке фіксується у службі оперативного реагування «1588» департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради. Якщо таких звернень не надходило, умови проведення робіт щодо належного стану зелених насаджень відсутні. Також звертає увагу на те, що вина Адміністрації не доведена; що позивачем не були заявлені вимоги про відшкодування витрат, понесених у зв`язку з проведенням експертизи в розмірі 831,60 грн. Судом не встановлено, яким чином гілка опинилась на автомобілі, чи саме гілкою дерева завдано пошкодження; дерево, з якого начеб то впала гілка, не знаходиться на балансі Адміністрації. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову (а.с. 110-114).

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судовому засідання апеляційного суду представник відповідача - апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Позивач та його представник просив відмовити в задоволенні скарги.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній та додатково наданими доказами, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду прийшла до такого.

Відповідно до пункту 9 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України у редакції Закону України N 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (далі - ЦПК України) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частини першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення відповідає.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 7 частини першої статті 17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" передбачено право громадян звертатися до суду з позовами про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Разом з тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві.

Факт падіння сухої гілки дерева на належний позивачу автомобіль та завдання в зв`язку з цим транспортному засобу механічних пошкоджень, а також розмір заподіяної шкоди підтверджуються наданими позивачем висновком Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області за наслідками розгляду звернення перевірки ЖЕО N 22446 від 08 вересня 2017 року щодо пошкодження автомобіля «KIA CERATO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , протоколом огляду транспортного засобу, висновком експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 20 жовтня 2017 року, складеного судовим експертом Миколаївського відділення ОНДІСЕ на підставі заяви ОСОБА_3 , відповідно до якого розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «KIA CERATO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 15043,07 грн. (а.с. 53-61, 76, 82-99).

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За приписами частини першої та другої статті 11 Закону України "Про місцеве самоврядування" виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Статтею 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 6 вересня 2005 року № 2807-ІV ( далі - Закон № 2807-ІV) визначено, що благоустрій населених пунктів це комплекс робіт інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Пунктом 1 статті 13 Закону № 2807-ІV встановлено, що до об`єктів благоустрою, крім інших, належать вулиці та прибудинкові території.

Елементами (частинами) об`єктів благоустрою згідно зі статті 21 цього закону є: 1) покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів; 2) зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Згідно зі ст. 15 цього ж закону органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності.

У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів. Підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації.

Відповідно до ст. 25 цього Закону утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

На об`єктах державної чи комунальної власності межі закріпленої території та обсяги пайової участі визначають місцеві органи влади.

Відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі цих об`єктів.

Пунктом 5 частини другої статті 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" передбачено, що до повноважень виконавчих комітетів сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Згідно з частиною сьомою статті 28 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.

Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року N 105 (далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою.

Відповідно до пункту 5.5. Правил відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Відповідно до пунктів 2.1, 5.1, 5.4., 5.5 Правил на конкурсних засадах державними або місцевими органами влади призначаються підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства та є їх балансоутримувачами.

Таким чином, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування або їх виконавчими органами підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень.

Крім того, відповідно до розділу 12 Правил з метою контролю за станом міських зелених насаджень балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди.

Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому - лише окремі елементи.

Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо.

За даними обстежень складають відповідні акти.

Згідно п. 9.1.11-9.1.12 Правил під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева (дерева, які можуть становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебувають у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі).

Підпунктом 7 пункту "а" частини першої статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Тобто до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння гілки з дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування або його виконавчим органом, як відповідальну особу за стан зелених насаджень у дворі біля будинку по АДРЕСА_1 .

Рішенням Миколаївської міської ради від 27.01.2011 р. № 3/10 затверджена структура виконавчих органів міської ради, до складу якої входять, створені нею за територіальним принципом, адміністрації районів міста Миколаєва.

Місцевий суд установив, що рішенням Миколаївської міської ради № 208 від 28.02.2014 року закріплено перелік об`єктів, благоустрою міста, що фінансуються з міського бюджету, організацію та забезпечення догляду та санітарного стану яких здійснюють адміністрації районів міської ради.

В пункті 23 цього переліку зазначено вулицю Лягіна, яка розташована на території Центрального району міста та яка закріплена за адміністрацією Центрального району міської ради.

Згідно з пунктами 3.4.2, 3.4.3, 3.4.17 Положення про адміністрацію Центрального району Миколаївської міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 23 лютого 2017 року № 16/32, яке надано апеляційному суду, на адміністрацію Центрального району Миколаївської міської ради покладено контроль за організацією робіт з утримання, благоустрою та санітарного очищення території району, організація та контроль за дотриманням Правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Миколаєві на території району.

Відповідно до п.1.5 Правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Миколаєві, затвердженого рішенням міської ради від 16 травня 2013 року № 28/10, організація і контроль за роботами із благоустрою, прибирання і санітарного утримання території по підтримці чистоти і порядку покладається на адміністрації районів Миколаївської міської ради.

Відповідно до п.2.3. вказаних Правил благоустрій та утримання земельної ділянки і прилеглої до неї території містить у собі своєчасне санітарне прибирання й очищення зелених зон і насаджень відповідно до технологічної карти їх утримання; догляд за зеленими насадженнями, знесення аварійних і сухостійних дерев.

Згідно з п. п.3.3. Правил охорона, утримання та відновлення зелених насаджень, а також видалення дерев на об`єктах благоустрою за рахунок бюджетних коштів виконується балансоутримувачем чи спеціалізованим підприємством на умовах договору з останнім, а на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування, згідно з чинним законодавством за рахунок коштів їх власників, власними силами або відповідно до укладеної угоди зі спеціалізованими підприємствами згідно з нормативами, затвердженими у встановленому порядку.

З інформації виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 08.02.2019 року вбачається, що до функцій адміністрації Центрального району відповідно до п. 3.4.16 Положення про неї належить організація та виконання робіт із знесення, кронування та санітарної обрізки дерев і кущів на території, прилеглій до житлових будинків всіх форм власності (а.с. 34).

Відповідно докази, які б підтверджували виконання адміністрацією Центрального району Миколаївської міської ради покладених на неї функцій, вказаним відповідачем не надано.

Міська рада, яка від імені територіальної громади, відповідно до ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», є відповідальною за організацію благоустрою на території міста, своїм рішенням, в межах наданих повноважень визначила адміністрацію Центрального району відповідальною за організацію та забезпечення догляду та санітарного стану об`єктів благоустрою на території Центрального району, у тому числі і щодо зелених насаджень на вул. Лягіна м. Миколаєва.

За таких обставин, ні міська рада ні її виконавчий комітет не можуть нести відповідальності за порушення обов`язку, який покладено на адміністрацію Центрального району, як самостійну юридичну особу, в сфері організації та виконання робіт із збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на об`єктах благоустрою.

Ні адміністрація Центрального району ні міська рада не надали доказів того, що ними визначено на конкурсних засадах балансоутримувача зелених насаджень, які розміщені вздовж вул. Лягіна або підприємство, з яким укладено договір про утримання та догляд за цими зеленими насадженнями.

Елементним складом цивільного правопорушення є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

При цьому, в деліктних правовідносинах на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Наявність вини заподіювача презюмується, якщо він не доведе, що шкоди завдано не з його вини.

Автомобіль позивача в момент падіння сухої гілки знаходився біля будинку № АДРЕСА_3 по вул. Лягіна.

Механічні пошкодження, яких він зазнав, сталися внаслідок падіння на кузов сухого дерева.

Встановлене є наслідком неналежного виконання адміністрацією свого обов`язку, щодо організації та забезпечення догляду та санітарного стану зелених насаджень на закріпленій території.

Відповідач не надав доказів того, що на конкурсних засадах визначено балансоутримувача зелених насаджень, які розміщені вздовж вул. Лягіна або що за їх утримання відповідає підприємство, з яким укладено договір про утримання та догляд за зеленими насадженнями.

Таким чином, адміністрація Центрального району не довела відсутність своєї вини, а тому саме вона має відповідати за відшкодування шкоди, заподіяній позивачу внаслідок пошкодження автомобіля.

Суд повно та всебічно дослідив зазначені обставини справи, дав належну юридичну оцінку наданим доказам та прийшов правильного і обґрунтованого цими доказами висновку про наявність вини адміністрації у пошкодженні автомобіля позивача, яке стало наслідком неналежного виконання адміністрацією Центрального району своїх обов`язків щодо організації та забезпечення догляду та санітарного стану зелених насаджень на закріпленій території.

З врахуванням цих висновків судом ухвалене законне та обґрунтоване рішення про стягнення з адміністрації завданої шкоди та відшкодування інших втрат позивача.

Судом відмовлено у відшкодуванні витрат на правову допомогу, стягнення моральної шкоди, але рішення в цій частині не оскаржується, а тому апеляційному перегляду не підлягає.

Доводи апелянта про відсутність його вини у заподіянні шкоди не заслуговують на увагу, адже належними доказами підтверджено, що дерево, яким було завдано пошкоджень автомобілю, було сухим, а дерева внаслідок досягнення значного віку потребують омолоджувальної та санітарної обрізки.

Посилання на те, що санітарна обрізка та видалення дерев здійснюється лише за відповідною заявкою юридичних та фізичних осіб, не заслуговують на увагу, оскільки суперечать положенням Правил, якими передбачено проведення уповноваженою особою систематичних загальних, часткових та позачергових оглядів міських зелених насаджень, чого відповідачем належним чином не було забезпечено.

Необгрунтованими слід вважати і посилання апеляційної скарги на недоведеність факту заподіяння шкоди за обставин, зазначених у позовній заяві та неправильне визначення розміру шкоди.

Адже належними та достовірними доказами підтверджено, що автомобіль дістав механічних пошкоджень внаслідок падіння сухого дерева, яке є елементом благоустрою.

Позивач невідкладно в той же день повідомив про подію орган МВС.

Висновком експерта підтверджено, що прямі витрати позивача на ремонт автомобіля складають15043 грн. 07 коп.

Доказів, які б спростовували ці висновки суду, відповідачем не надано.

Інші доводи апеляційної скарги також не можуть бути враховані, оскільки не впливають на правильність висновків суду щодо правових наслідків вирішення спору та розміру відшкодування. Позивачем понесені витрати, пов`язані із проведенням експертизи (а.с. 100-101), вимога про стягнення вказаної суми заявлена (а.с. 68).

Керуючись ст.ст. 367, 375, 382, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Прокопчук

Суддя Н.В. Самчишина

Суддя Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 15 листопада 2019 року