справа № 278/1551/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2019 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., за участю секретаря Фурман О.А., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Житомирська державна нотаріальна контора Житомирської області про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним, -
Позивач звернулась із вимогами, якими просила суд ухвалити рішення про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на відповідача. В обґрунтування заявленого суду повідомила наступне. Відповідач, знаючи про те, що позивач є дитиною спадкодавця, подала навмисно заяву про прийняття спадщини, у якій відобразила відсутність інших спадкоємців. Нотаріусом видано свідоцтво на майно лише відповідачеві.
Представник позивача вимоги підтримав та просив задовольнити. Не заперечував щодо проведення слухання справи у відсутність відповідача та в заочному порядку.
Відповідач, будучи належним чином та неодноразово повідомленою про існування даної справи та проведення у ньому засідань, до суду не з`явились та свого ставлення до заявлених вимог не повідомила.
Враховуючи такі фактичні обставини справи, судом вирішено проводити розгляд в заочному порядку, що в свою чергу, регламентовано положеннями ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Проаналізував матеріали надані позивачем судом встановлено наступні фактичні обставини справи.
Позивач є громадянкою України ІНФОРМАЦІЯ_1 , має зареєстроване місце проживання, отримувала код платника податків та є дочкою ОСОБА_3 (а.с.6-10). Останній помер у віці 33 років у с. Висока Піч Житомирського району Житомирської області (а.с.5,47).
Постановою нотаріуса від 18 лютого 2019 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 після смерті батька у зв`язку із тим, що на дане майно видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я матері спадкодавця (а.с.48,62). Остання, в свою чергу, у заяві про прийняття спадщина зазначила, що вона є єдиним спадкоємцем майна померлого сина (а.с.11,46,52).
Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 та має зареєстроване місце проживання у кв. АДРЕСА_2 з 20 травня 2009 року (а.с.22).
Спадкодавець володів спірною квартирою на підставі свідоцтва про право на власність, виданого 27 грудня 2004 року (а.с.54-56).
Матеріали спадкової справи не містять відомостей, які б вказували на відмову від прийняття спадщини позивачем або його законним представником.
Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України.
Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу (ч. 4 ст. 1268 ЦК України).
Фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може відмовитися від прийняття спадщини за згодою піклувальника і органу опіки та піклування. Неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування (ч. ч. 2 - 4 ст. 1273 ЦК України).
Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом (ст. 1301 ЦК України).
Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Судом беззаперечно встановлено, що позивач на час відкриття спадщини після смерті батька прийняла її, адже була малолітньою особою і відомостей, які б свідчили про здійснення дій по відмові від прийняття спадщини не встановлено. За таких обставин позивач має право на спадкування частини майна свого померлого батька.
Відповідач, в свою чергу, подаючи неодноразово заяви про прийняття спадщини після смерті сина, безпідставно зазначила про відсутність інших спадкоємців крім неї на спадкування спірного майна. За таких обставин відповідач діяла протиправно, а отримане свідоцтво про право на спадщину за законом на всю спірну квартиру отримано передчасно та без достатніх правових підстав, що вимагає свідоцтво про право на спадщину скасувати.
Враховуючи результати вирішення спору, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати за розгляд даної справи в розмірі 768,40 гривень понесені позивачем за сплату судового збору при зверненні до суду. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -
Визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №2-2376 та видане державним нотаріусом Третьої Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області 5 серпня 2005 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про успадкування цілої частки квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належала спадкодавцю ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 - недійсним в 1/2 частини цієї квартири.
Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за розгляд даної справи в розмірі 768,40 гривень.
Повне рішення складено 7 листопада 2019 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.О. Грубіян