Справа № 146/627/19
Провадження № 22-ц/801/2161/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Скаковська І. В.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 рокуСправа № 146/627/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Міхасішина І. В., Стадника І. М.

Секретар: Константинов А. К.

За участю: представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Войткової-Головенко Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Войткової-Головенко Юлії Василівни

на заочне рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 05 серпня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - опікунської ради при виконавчому комітеті Юрковецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області та опікунської ради при виконавчому комітеті Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, про позбавлення батьківських прав,

Рішення ухвалила суддя Скаковська І. В.

Рішення ухвалено об 11.15 год. в смт Томашполі Вінницької області

Повний текст рішення складено 13 серпня 2019 року,

Встановив:

В травні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - опікунської ради при виконавчому комітеті Юрковецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області та опікунської ради при виконавчому комітеті Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що з 10 липня 2013 року до 14 листопада 2016 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_5 , який на даний час проживає разом з нею та перебуває на її утриманні.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04 квітня 2018 року змінено розмір аліментів, які стягувались з відповідача на підставі заочного рішення цього ж суду від 17 липня 2015 року, та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Починаючи з липня 2015 року до вересня 2018 року відповідач аліменти на сина сплачував періодично, у зв`язку з чим станом на 07 грудня 2018 року склалася заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 18 932,90 грн.

З липня 2015 року відповідач не виконує батьківських обов`язків по відношенню до їхнього сина, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної, трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання сина вона вирішує самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача. Вона прикладає всі зусилля та можливості для розвитку дитини; син додатково займається в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях, дошкільних навчальних закладах.

Відповідач про сина не піклується, не виявляє зацікавленості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не цікавиться його навчанням, підготовкою для самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини як складову виховання. Відповідач не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не дає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, що призвело до створення умов, які шкодять інтересам їхнього малолітнього сина.

Рішенням Юрковецької сільської ради Могилів-Подільського району № 142 від 15 квітня 2019 року затверджено висновок опікунської ради про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_6 .

Позивач зазначила, що, такі факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання сина, свідомого нехтування своїми обов`язками щодо сина, що свідчить про відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків.

У зв`язку з цим просила позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочним рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 05 серпня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - опікунської ради при виконавчому комітеті Юрковецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області та опікунської ради при виконавчому комітеті Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, про позбавлення батьківських прав - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Войткова-Головенко Ю. В. просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Зазначила, що рішення суду вважає незаконним та необґрунтованим, ухваленим без урахування всіх обставин справи. Суд першої інстанції на дав належної оцінки письмовим доказам, які підтверджують ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та свідоме нехтування ними, і які не були спростовані відповідачем.

Відповідач і треті особи відзиви на апеляційну скаргу не подали.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Войткова-Головенко Ю. В. підтримала апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (судову повістку отримав 30 жовтня 2019 року, про що свідчить поштова розписка), у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв, клопотань не надіслав.

Представник Опікунської ради при виконавчому комітеті Юрковецької сільської ради, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

Представник Опікунської ради при виконавчому комітеті Липівської сільської ради у судове засідання не з`явився, надіслав лист, в якому просить справу розглянути без його участі і винести рішення відповідно до закону.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Судом встановлено, що 10 липня 2013 року позивач та відповідач уклали шлюб, який розірвано рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14 листопада 2016 року, що набрало законної сили 06 грудня 2016 року (а. с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_5 (а. с. 8), який згідно довідки Юрковецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 21 грудня 2018 року № 2-24/1104 проживає разом з матір`ю - позивачем ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні (а. с. 12).

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04 квітня 2018 року, що набрало законної сили 05 травня 2018 року, змінено розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі заочного рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду від 17 липня 2015 року, та стягнуто 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття (а. с. 10).

Згідно розрахунку Томашпільського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області заборгованість ОСОБА_3 по виплаті аліментів станом на 30 листопада 2018 року становить 18 932,90 грн. (а. с. 13).

Як свідчить довідка № 54, видана 17 січня 2019 року Навчально-виховним комплексом № 5 «загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад», ОСОБА_5 відвідує цей навчальний заклад з 21 серпня 2018 року; вихованням дитини займається мати, яка відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті дитини та групи; за період перебування дитини в дошкільному закладі батько не відвідував батьківські збори, підсумкові заняття, свята, в садочок жодного разу не приходив (а. с. 11).

Згідно довідки КНП «Могилів-Подільський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Могилів-Подільської міської ради № 139 від 14 грудня 2018 року ОСОБА_5 перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря; за медичною допомогою завжди приходить з матір`ю (а. с. 14).

Опікунська рада при виконкомі Юрковецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області прийняла рішення про доцільність порушення питання перед виконавчим комітетом Юрковецької сільської ради про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_5 , оскільки він ухиляється від виховання дитини та свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками (а. с. 17).

Рішенням виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 15 квітня 2019 року № 142 затверджено висновок опікунської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 15).

Зі змісту висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 слідує, що він нехтує своїми батьківськими обов`язками, не турбується про фізичний і духовний розвиток сина, не цікавиться здоров`ям дитини, навчанням, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу та не дарує подарунків; матеріальним забезпеченням та утриманням дитини займається мати дитини ОСОБА_2 . Враховуючи, що ОСОБА_3 не бере участі у вихованні дитини та не спілкується з сином, не забезпечує його матеріально, опікунська рада вважає за доцільне позбавити його батьківських прав (а. с. 16).

Як зазначено у відповіді Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області від 02 серпня 2019 року № 287 - ОСОБА_3 зареєстрований в с. Яришівка Томашпільського району, але фактично за адресою реєстрації не проживає; зі слід сусідів - перебуває на заробітках. Звернень від ОСОБА_2 до опікунської ради щодо невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_3 не надходило, у зв`язку з чим опікунська рада не може надати висновок щодо позбавлення його батьківських прав (а. с. 45).

Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено статтею 7 СК України, згідно з положеннями якої жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі статтями 141, 150, 153, 155 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження.

Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя і праці. Позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

За змістом пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції про права дитини).

Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо; про тимчасове розлучення з одним із батьків у зв`язку з необхідністю виїхати за межі країни, у якій визначено місце проживання дитини, з іншим із батьків з метою отримання освіти, лікування, оздоровлення та з інших причин, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень ЄСПЛ, у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків.

Пленум Верховного Суду України у пунктах 15-16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У абзаці 2 пункту 18 цієї постанови роз`яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням їх характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Із зазначених норм матеріального права та роз`яснень слідує, що лише винна поведінка відповідача може бути підставою для позбавлення його батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батьків так і для дитини (ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав є результатом свідомої поведінки відповідача та допускається лише, коли змінити поведінку відповідача в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях відповідача.

З огляду на те, що у матеріалах справи відсутні беззаперечні та достатні докази, які б свідчили про винну та свідому поведінку відповідача щодо ухилення від участі у вихованні сина, про умисне і свідоме нехтування обов`язками батька, апеляційний суд вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування такого крайнього заходу впливу на відповідача як позбавлення його батьківських прав по відношенню до сина.

Доводи апеляційної скарги про те, що при прийнятті рішення суд першої інстанції не врахував та не надав відповідної оцінки довідці виконкому Юрковецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 224/1104 від 21 грудня 2018 року про те, що малолітній син ОСОБА_6 проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні; довідці НВК № 5 «ЗНЗ-ДНЗ» від 17 січня 2019 року № 54, у якій зазначено, зокрема, що за період перебування ОСОБА_6 в дошкільному закладі його батько ОСОБА_3 не відвідував батьківські збори, підсумкові заняття, свята; довідці № 139 від 14 грудня 2018 року про те, що малолітній ОСОБА_6 перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря та за медичною допомогою завжди приходить з матір`ю, є безпідставними, оскільки зі змісту оскаржуваного рішення суду вбачається, що зазначені довідки враховані судом при ухваленні рішення та в рішенні суду міститься посилання на такі довідки.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував наявність в матеріалах справи розрахунку Томашпільського районного ВДВС заборгованості відповідача зі сплати аліментів, розмір якої станом на 07 грудня 2018 року складає 18 932,90 грн., що підтверджує факт ухилення відповідача від сплати аліментів на утримання сина.

Як свідчать матеріали справи зазначений розрахунок врахований судом першої інстанції при ухваленні рішення, про що зазначено у мотивувальній частині рішення. Водночас зі змісту цього розрахунку вбачається, що Томашпільським районним відділом ДВС ГТУЮ у Вінницькій області розрахунок заборгованості зроблено станом на 30 листопада 2018 року, тоді як із позовом про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав позивач звернулась до суду в травні 2019 року, тобто через пів року. В матеріалах справи відсутні докази наявності чи відсутності заборгованості ОСОБА_3 зі сплати аліментів на час звернення позивача до суду з цим позовом. Крім того із наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що аліменти відповідач частково сплачував, зокрема, ним було здійснено оплати в червні - вересні 2018 року, що не може свідчити про ухилення відповідача від сплати аліментів.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що при ухваленні рішення суд першої інстанції не врахував висновок опікунської ради села Юрківці Могилів-Подільського району Вінницької області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до сина ОСОБА_6 , оскільки зі змісту рішення вбачається, що зазначений висновок опікунської ради судом враховано при ухваленні рішення.

Крім того із матеріалів справи вбачається, що такий висновок опікунської ради при виконавчому комітеті Юрковецької сільської ради зроблено без врахування думки відповідача ОСОБА_3 щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_6 ; рішення прийнято на підставі лише пояснень матері дитини - позивача ОСОБА_2

Згідно відповіді Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 287 від 02 серпня 2019 року ОСОБА_3 зареєстрований в с. Яришівка Томашпільського району, але фактично за адресою реєстрації не проживає, зі слів сусідів - перебуває на заробітках; звернень від ОСОБА_2 до опікунської ради щодо невиконання ОСОБА_3 батьківських обов`язків не надходило, у зв`язку з чим опікунська рада не може надати висновок щодо позбавлення його батьківських прав.

Таким чином судом не встановлено факту свідомого та систематичного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, що могло б бути підставою для застосування такого крайнього заходу впливу на відповідача як позбавлення його батьківських прав по відношенню до сина.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим не підлягає до скасування, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведені в ній доводи правильність висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Войткової-Головенко Юлії Василівни залишити без задоволення.

Заочне рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 05 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіІ. В. Міхасішин
І. М. Стадник

Повне судове рішення складено 07 листопада 2019 року