Провадження № 2/219/899/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 листопада 2019 року м. Бахмут Донецької області

Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Шевченко Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Брагіної М.В.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, приватний нотаріус Бахмутського нотаріального округу Баранов Микола Степанович, Бахмутська райдержадміністрація, про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

28.12.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою, в якій просить суд визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 2,8716 га під ріллю, кадастровий номер :01:017:0023, та площею 0,2201 га, кадастровий номер :01:036:0027, які розташовані на території Берестівської сільської ради Бахмутського району Донецької області, в порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , які належали йому на день смерті.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стверджує, що померлому на праві власності належала земельна ділянка площею 3,09 га, яка в свою чергу складається з земельних ділянок кадастровий номер №:01:017:0023, площею 2,871 га, та кадастровий номер №:01:036:0027, площею 0,2201 га, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Берестівської сільської ради Артемівського району Донецької області, право власності на які належить померлому ОСОБА_3 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ДН № 074752, виданого 24 січня 2005 року Артемівською райдержадміністрацією на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 14.07.2004 року за № 584, та що стверджується також уточнюючим листом Міського управління у Бахмутському районі та м.Бахмут Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 20 серпня 2018 року №1030/111-18. Зазначає, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , є вона, їх син ОСОБА_4 , 1999 року народження, який відмовився від прийняття спадщини на її користь, мати померлого - ОСОБА_2 , 1952 року народження, батько померлого ОСОБА_5 , 1948 року народження, який відмовився від прийняття спадщини на користь свої дружини. Таким чином спадкоємцями померлого є вона, і мати померлого, відповідач у справі. У встановлений законом строк вона звернулась до нотаріальної контори зі заявою про прийняття спадщини, була відкрита спадкова справа № 08/2018. Як виявилося, при видачі ОСОБА_3 Державного акту про право власності на земельну ділянку, були невірно вказані кадастрові номери земельної ділянки. При житті ОСОБА_3 за зверненням останнього була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують його право на земельні ділянки за межами населених пунктів Берестівської сільської ради Артемівського району Донецької області: 1) площею 2,8716 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 2) площею 0,2201 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Берестівської сільської ради Бахмутського (Артемівського) району Донецької області 09.10.2012 року зареєстровані в Державному земельному кадастрі з кадастровими номерами відповідно №:01:017:0023 та №:01:036:0027.

Позивач звернулась до державного реєстратора Бахмутської міської ради Донецької області для того щоб зареєструвати земельні ділянки з правильними кадастровими номерами. 31 серпня 2018 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Бахмутської міської ради Донецької області було відмовлено у державній реєстрації права власності, оскільки із заявою звернулася неналежна особа, а саме для державної реєстрації права власності повинен звернутись власник або уповноважена на те особа. Проведення державної реєстрації права власності здійснюється за спадкодавцем у тому випадку, коли спадкодавець (особа яка померла) за життя набула право власності на певний об`єкт нерухомого майна, але до моменту смерті не встигла провести державну реєстрацію свого права власності. Позивачу було видане два рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Приватний нотаріус Бахмутського нотаріального округу Баранов М.С. пояснив їй, що він не може видати їй свідоцтво про право власності на земельні ділянки на підставі правовстановлюючого документу - Державного акту про право власності на земельну ділянку у якому кадастрові номери не відповідають кадастровим номерам, вказаним у листі Міськрайонного управління у Бахмутському районі та м.Бахмут ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, тому ця обставина і стала підставою для звернення позивача з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку.

17.05.2019 року позивач подала до суду уточнену та доповнену позовну заяву, якою уточнила свої позовні вимог, та просила суду визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 2,8716 га. під ріллю, кадастровий номер :01:017:0023, та площею 0,2201 га., кадастровий номер :01:036:0027, а всього 3,09 га, розташовані на території Берестівської сільської ради Бахмутського району Донецької області, згідно ст.60 Сімейного кодексу України та по праву спадкування від свого померлого чоловіка ОСОБА_3 , які належали йому на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.55-58).

24.05.2019 року на адресу суду надійшла спільна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з проханням про затвердження мирової угоди та закриття провадження по справі з примірником такої мирової угоди сторін від 24.05.2019 р. (а.с.72-75).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2018 вказана цивільна справа розподілена судді Радченко Л.А.

Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28.03.2019 відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.05.2019 року, вирішено прийняти уточнену позовну заяву та залучити в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, приватний нотаріус Бахмутського нотаріального округу Баранов Микола Степанович, Бахмутська райдержадміністрація; підготовче судове засідання відкласти.

15.08.2019 на підставі розпорядження в. о. керівника Артемівського міськрайонного суду № 431 у зв`язку з відставкою судді Радченко Л.А. згідно з рішенням ВРП від 16.07.2019 року № 1868/о/15-19 був здійснений повторний автоматизований розподіл судової справи № 219/14983/18 та справа розподілена судді Шевченко Л.В.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.08.2019 вказана цивільна справа була прийнята до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01.11.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав суду заяву, в якій вказав, що вони підтримують позовні вимоги та просили їх задовольнити, а також просили розглянути справу у їх відсутність, та крім того, 01.11.2019 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява (вх. № 35653), якою позивач просила суд не затверджувати мирову угоду з ОСОБА_2 бо перерозподіл майна вирішився нотаріально, просила суд прийняти рішення про визнання за нею права власності на земельну ділянку, позовні вимоги підтримала (а.с.149).

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Від неї 03.10.2019 року (вх. № 32111) надійшла заява про визнання позовних вимог позивача, та якою вона просила суд, розглянути справу у її відсутність (а.с. 130).

Третя особа - приватний нотаріус Бахмутського нотаріального округу Баранов М.С., у судове засідання не з`явився, 31.10.2019 року (вх. № 35335) на адресу суду надіслав листа, в якому просив суд розглянути справу у його відсутність, обставини відмови позивачу у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, викладені у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.05.2019 року (а.с.141).

Представник третьої особи - Бахмутської РДА у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи містяться пояснення на позов за підписом в. о. голови райдержадміністрації, в яких просить вирішити спір на розсуд та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.

Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною другою статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що передбачено ст.1216 Цивільного кодексу України.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Горлівка Донецької області, про що Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.10 на звороті).

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . В матеріалах справи також міститься довідка ВПО від 18.11.2014 року № , згідно якої ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 (арк.с. 6-7, 9).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , виданого повторно 09.04.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції, 19.09.1998 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище з «Зелена» на « ОСОБА_8 » (а.с. 10).

Відповідно до довідки № 433/02-14, наданої 29.08.2018 року приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Барановим М.С., у спадковій справі № 08/2018 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , що проживав за адресою: АДРЕСА_1 , наявні спадкоємці: мати померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батько померлого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дружина померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Майно, право власності на яке набуте спадкодавцем за життя, та яке підлягає реєстрації, складається з: земельної ділянки площею 3,09 га, яка в свою чергу складається зі земельних ділянок - кадастровий № :01:017:0023 площею 2,871 га, та кадастровий № :01:036:0027, площею 0,2201 га, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Берестівської сільської ради Артемівського району Донецької області, право власності на які належить померлому ОСОБА_3 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ДН № 074752, виданого 24.01.2005 року Артемівською райдержадміністрацією, та уточнюючого листа Міського управління у Бахмутському районі та м. Бахмуті Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 20.08.2018 року № 1030/111-18. Спадщину за законом прийняла мати померлого - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Заява про прийняття спадщини за законом подана нею 26.04.2018 року, та дружина померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заява про прийняття спадщини за законом подана нею 12.06.2018 року. Довідка видана з метою пред`явлення її для подальшої державної реєстрації права власності спадкодавця на майно, що належним чином не зареєстроване станом на 31.12.2012 року за померлим, за заявою спадкоємця за процедурою, передбаченою пунктом 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 1127, у зв`язку з наданням витягів з Державного земельного кадастру за № НВ-018 та № НВ-018 відповідно за кадастровими номерами :01:017:0023, :01:036:0027, не співпадають та різняться з правовстановлюючим документом - Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДН № 074752, виданого 24.01.2005 року Артемівською райдержадміністрацією, що унеможливлює здійснення переходу права власності з померлого на спадкоємців через те, що ці земельні ділянки не зареєстровані у встановленому законом порядку станом на 31.12.2012 року (а.с.11).

Аналогічна інформація зазначена у довідці № 426/02-14, наданої 22.08.2018 року приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Барановим М.С. (а.с.12).

За даними Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, № витягу 51734568 є спадкодавець ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа № 62344577 від 26 квітня 2018 року (а.с.13 ).

Матеріалами справи підтверджується, що померлий ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 3,09 га, яка в свою чергу складається зі земельних ділянок - кадастровий № 142098500:01:017:0006, та кадастровий № 142098500:01:036:0027, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Берестівської сільської ради Артемівського району Донецької області. Про вказане свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН № 074752, виданий 24 січня 2005 року Артемівською райдержадміністрацією на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 14.07.2004 року № 584 (а.с.14-15).

У листі за № 1030/111-18 від 20.08.2018 року Міськрайонного управління у Бахмутському районі та м. Бахмуті Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області зазначено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 074752 виданого 24.01.2005 року реєстраційний номер 04 на підставі розпорядження голови Артемівської райдержадміністрації від 14.07.2004 № 584 громадянину ОСОБА_3 належать земельні ділянки кадастрові номери НОМЕР_3 , площею 2,871 га та :01:036 НОМЕР_4 площею 0,2201 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Дронівської сільської ради Бахмутського району Донецької області. В Державному реєстрі земель за даними кадастровими номерами обліковуються інші власники. За зверненням власника була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва гр. ОСОБА_3 за межами населених пунктів Берестівської сільської ради Артемівського району Донецької області. В цьому ж листі вказуєтся, що заміна державного акту на право власності на землю чи внесення змін до державного акту на право власності на земельну ділянку чинним законодавством не передбачено (а.с.18).

Таким чином, ще за життя ОСОБА_3 звернувся з приводу виправлення помилок у Державному акті на право власності на земельну ділянку та було розроблено технічну документацію для встановлення меж земельних ділянок.

На підставі даної документації земельна ділянка площею 2,871 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Берестівської сільської ради Артемівського району Донецької області 09.10.2012 зареєстрована в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером :01:017:0023, площею 0,2201 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Берестівської сільської ради Артемівського району Донецької області, 09.10.2012 зареєстрована в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером :01:036:0027.

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Бахмутської міської ради Донецької області Стукан В.О. вже за зверненням ОСОБА_1 31.08.2018 року прийняті рішення № 42792786, № 42793930 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, а саме відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на земельні ділянки, кадастровий номер земельної ділянки :01:036:0027 та кадастровий номер земельної ділянки :01:017:0023, за суб`єктом: ОСОБА_3 , у зв`язку із зверненням неналежної особи (а.с. 19, 19 на звороті). Дане рішення не оскаржувалося.

Згідно з договором про поділ спадкового майна, посвідченого 24.05.2019 року приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Барановим М.С. зареєстрованого в реєстрі за № 547, який укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є спадкоємцями за законом померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з урахуванням 1/2 частки у спадщині, від яких відмовилися син померлого ОСОБА_4 , 1999 року народження, і батько померлого ОСОБА_5 , 1948 року народження, домовились про добровільний поділ між собою спадкового майна.

Відповідно до даного договору спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 , добровільно розподіляється між ними таким чином:

-1/5 частка приватизованої квартири АДРЕСА_3 , яка належала особисто померлому, переходить у власність матері померлого ОСОБА_2 ;

-легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT В6, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , зареєстрований в відповідному сервісному центрі МВС України - 6-му РЕВ МРВ м. Горлівки УДАІ ГУМВС України в Донецькій області; мисливська нарізна зброя карабін Форт-201, калібр 7,62 мм, ВІ № НОМЕР_7 , мисливська гладкоствольна рушниця Іж-54, 12-й калібр, Г № НОМЕР_8 , мисливська гладкоствольна рушниця «Бернарделли», 12-й калібр, Е № НОМЕР_9 ; усі грошові (карткові) вклади в АТ «Укрсоцбанк», АТ «ПУМБ», АТ КБ «ПриватБанк» і AT «Брокбізнесбанк»; земельні ділянки за кадастровими номерами :01:017:0023, площею 2,871 га, :01:036:0027, площею 0,2201 га, переходить у власність дружини померлого ОСОБА_1 (а.с.81).

Постановою приватного нотаріуса Бахмутського нотаріального округу Баранова М.С. від 24.05.2019 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки за кадастровими номерами :01:017:0023, площею 2,871 га, :01:036:0027, площею 0,2201 га спадкоємиці ОСОБА_1 (а.с.80).

Відтак, суд вважає встановленим, що позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності земельної ділянки, що складається зі земельних ділянок з кадастровим № :01:017: НОМЕР_10 та з кадастровим № :01:036:0027 з підстав не відповідності кадастрових номерів у правовстановлюючому документі - Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ДН № 074752, виданого 24 січня 2005 року Артемівською райдержадміністрацією, з відомостями з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та у зв`язку з тим, що на час її звернення право власності згідно технічної документації, виготовленої 09.10.2012 року, не було зареєстровано за її чоловіком ОСОБА_3 у Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.08.2018 року № НВ-018 земельна ділянка з кадастровим № :01:036:0027 площею 0,2201 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на праві власності належить ОСОБА_3 , згідно з актом на право власності на земельну ділянку серії ДН № 074752, виданого 24.01.2005 року Артемівською райдержадміністрацією (а.с.16).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.08.2018 року № НВ-018 земельна ділянка з кадастровим № :01:017:0023 площею 2,8716 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на праві власності належить ОСОБА_3 , згідно з актом на право власності на земельну ділянку серії ДН № 074752, виданого 24.01.2005 року Артемівською райдержадміністрацією (а.с.17).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ДН № 074752, виданого 24 січня 2005 року Артемівською райдержадміністрацією, який підтверджує право власності ОСОБА_3 , на земельну ділянку, що складається з двох земельних ділянок, не вірно зазначено кадастрові номера, а саме: замість кадастрового № 142098 НОМЕР_11 01:017 НОМЕР_12 0023 зазначено кадастровий № :01:017:0006, та замість кадастрового № 142098НОМЕР_11 :01:036:0027 зазначено кадастровий № :01:036:0027.

Відповідно до п.2, 3, 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», який набрав чинності 01.01.2013 року, встановлено, що у разі якщо кадастрові номери земельних ділянок були визначені (в тому числі на підставі технічної документації ічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку), але не присвоєні до 1 січня 2013 року, такі кадастрові номери вважаються присвоєними, а земельні ділянки - зареєстрованими у Державному земельному кадастрі з моменту письмового звернення замовника документації із землеустрою, на підставі якої було визначено кадастровий номер земельної ділянки, без подання електронного документа та стягнення плати за державну реєстрацію земельної ділянки, у разі якщо така документація із землеустрою була затверджена до 1 січня 2013 року в порядку, встановленому законом.

У разі якщо до 1 січня 2013 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди, а відомості про таку земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель, державна реєстрація такої земельної ділянки здійснюється на підставі зазначеної технічної документації із землеустрою в порядку, встановленому законом.

3. Установлено, що у разі якщо на земельній ділянці, право власності (користування) на яку не зареєстровано, розташований житловий будинок, право власності на який зареєстровано, кадастровий номер на таку земельну ділянку присвоюється за заявою власників такого будинку на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Забороняється вимагати для присвоєння земельній ділянці кадастрового номера інші документи. Такий кадастровий номер є чинним з моменту його присвоєння.

4. У разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

Відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженої та переданої до Державного фонду документації із землеустрою до 1 січня 2013 року, підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру на безоплатній основі центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та його територіальними органами відповідно до їх повноважень.

У разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв`язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Відсутність згоди власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на виправлення вказаних помилок не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру, надання відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру. Про виявлені помилки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, письмово безоплатно повідомляє власників (користувачів) земельних ділянок.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2002 року № 449 Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, яка втратила чинність а підставі Постанови КМ N 483 від 03.06.2013 «Про затвердження Порядку інформаційної взаємодії між кадастрами та інформаційними системами» було встановлено, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю, державні акти на право власності на земельну ділянку та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Відповідно до частини десятої статті 79-1 Земельного кодексу України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

З набранням чинності Закону України Про державний земельний кадастр та постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру від 17 жовтня 2012 року № 1051 посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється без оформлення державних актів, особа, яка згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку, є власником земельної ділянки, у разі його втрати, після державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі на підставі розробленої технічної документації для підтвердження реєстрації земельної ділянки на праві власності на зазначеному земельну ділянку, може, згідно із Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051 замовити та отримати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з послідуючим оформленням права власності на земельну ділянку відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Таким чином, витягами з Державного земельного кадастру від 28.08.2018 року підтверджується, що земельні ділянки з кадастровим № : НОМЕР_13 :017:0023 площею 2,8716 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та з кадастровим № :01:036:0027 площею 0,2201 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належать на праві власності ОСОБА_3 . Підставою для здійснення державної реєстрації є технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Це право власності ніким не оспорюється. Однак, у зв`язку з відсутністю їх реєстрації у встановленому законом порядку станом на 31.12.2012 року, позивач позбавлений оформити спадкові права на вказані земельні ділянки. Порушене право позивача підлягає захисту.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статтей 125, 126 Земельного кодексу України на момент отримання ОСОБА_3 Державного акту на право власності на земельну ділянку, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Внрховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 5, 12, 81, 229, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 391, 1216, 1217, 1261, 1268 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, приватний нотаріус Бахмутського нотаріального округу Баранов Микола Степанович, Бахмутська райдержадміністрація, про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Берестівської сільської ради Бахмутського району Донецької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з земельних ділянок: кадастровий № :01:017:0023, площею 2,871 га, та кадастровий № :01:036:0027, площею 0,2201 га, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серія НОМЕР_14 , адреса реєстрації (згідно довідки ВПО): АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_15 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, , адреса місцезнаходження: Донецька область, м.Маріуполь, пл. Машинобудівників, буд. 1.

Третя особа: Приватний нотаріус Бахмутського нотаріального округу Баранов Микола Степанович, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 .

Третя особа: Бахмутська райдержадміністрація, , адеса місцезнаходження: Донецька область, м.Бахмут, вул..Сибірцева, 33.

Суддя Л.В. Шевченко