Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2019 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М. ,

при секретарі судового засідання Мариненко Я.С., Гальчинській А.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Мальцевої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання , -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2016 р. позивач ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчатись, в розмірі 1 500,0 грн. щомісячно, мотивуючи свох вимоги тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі по 22.11.2016 р., від якого мають спільну дочку ОСОБА_6 , яка на даний час є повнолітньою та продовжує навчатись в Національному університеті харчових технологій. В зв`язку з навчанням на денній формі не має змоги працевлаштуватись, отже потребує матеріальної допомоги. Дочка проживає з позивачкою, яка не в змозі самостійно матеріально забезпечити спільну дитину. Стверджує, що інших утриманців відповідач не має, має можливість матеріально допомагати повнолітній дочці.

Провадженні у справі відкрито ухвалою від 01.12.2016 р. (суддя Роман О.А.).

В червні 2017 р. позивачем подані письмові пояснення, в яких обґрунтований розмір аліментів, де сторона позивача посилається на те, що дані кошти необхідні на оплату комунальних послуг, проїзні квітки, оплату Інтернету, придбання одягу, взуття, канцелярських товарів та продуктів харчування.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 23.11.2018 р. матеріали вищевказаної справи передані для розгляду судді Ларіоновій Н.М.

В лютому 2019 р. представником відповідача поданий відзив, в якому сторона відповідача заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість, посилаючись на те, що їх спільна з позивачем дочка продовжує навчатись за заочною формою навчання, вона працює. Крім того, відповідачем за домовленістю з їх дочкою ОСОБА_7 з 2016 р. добровільно перераховується грошові кошти на картковий рахунок останньої. Зазначає, що сторони проживають в одні квартирі, але розподіли особовий рахунок для оплати комунальних послуг.

В лютому 2019 р. третьою особою подано заяву, в якій ОСОБА_4 просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідач, як батько, перераховує їх кошти на картковий рахунок, вона навчається на заочній формі та працює, самостійно забезпечує себе і будь-яких претензій до батьків немає.

Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.), справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, наведених в позові, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам. Додала, що їй відомо про перерахування відповідачем коштів безпосередньо їх дочці, вона має ряд захворювань та за станом свого здоров`я потребує лікування.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні з підстав, наведених у відзиві.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні прозову за його безпідставності з підстав, наведених у відзиві.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.09.1997 р. по 22.11.2016 р., який розірваний рішенням Подільського районного суду м.Києва.

Сторони по справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Подільського районного суду від 03.06.2015 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 700,0 грн. щомісячно, починаючи з 11.02.2015 р. і до досягнення дитиною повноліття (справа № 758/1697/150ц).

Після досягнення повноліття дочкою позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом (18.10.2016 р.).

Згідно довідки від 17.10.2016 р. ОСОБА_4 з 01.09.2015 р. навчається на денній формі навчання в Національному університеті харчових технологій; строк навчання - до 30.06.2019 р.

Згідно Договору про надання освітньої послуги від 01.09.2017 р., укладеного між Національним університетом харчових технологій та ОСОБА_4 , остання навчається на заочній формі з 01.09.2017 р. по 28.02.2020 р., вартість освітньої послуги за даний строк навчання - 25 500,0 грн.

Як вбачається з наданих документів, відповідачем на картковий рахунок дочки ОСОБА_4 з грудня 2016 р., тобто після досягнення останньої повнолітня та за період навчання у вищевказаному ВУЗі, переховуються грошові кошти.

На час розгляду справи позивач має прізвище « ОСОБА_9 ».

Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч.1 ст.6 СК України).

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року у справі №6-186ц14.

Відповідно до положень ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати їм матеріальну допомогу.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст.199 ч.3 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Тим самим, законодавець визначає і наявність виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням саме у вже повнолітніх сина та/або дочки, які продовжують навчання.

А відтак, після досягнення повноліття отримання такої допомоги є і правом повнолітньої дочки (сина), що продовжують навчання.

Третя особа у справі - повнолітня дочка сторін, яка на час розгляду справи продовжує навчання та не досягла 23-років, висловила свою позицію до поданого позивачем, як матір`ю, позову про стягнення аліментів, якою не підтримала позов. Тим самим, своєю позицією ОСОБА_4 , як дочка сторін у справі, заперечує проти отримання саме на користь позивача коштів з відповідача, як її батька.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що відповідач в добровільному (позасудовому) порядку надає матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, яка заперечує проти отримання цих коштів на користь позивача.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки позов є безпідставним та не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду.

Суд не приймає до уваги надані позивачем довідки про стан свого здоров`я та розмір сплачених комунальних послуг, оскільки вони не мають правового значення для даного спору не впливають на висновок суду.

На підставі викладеного, ст.ст.199, 200, 201 СК України, керуючись ст.ст.2, 3, 4, 10, 12, 13, 76, 77-81, 89, 141, 258-259, 263, 264-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідній положення» ЦПК України (2017 р.), -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, - відмовити в повному обсзяі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова