Справа № 640/958/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2019 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Колесник С.А.,
при секретарі Романок А.Ф.,
за участю представника позивача адвоката Павленко О.А.,
представника відповідача - Кравченко С.М.,
розглянувши в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , діючого в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Департамент реєстрації Харківської міської ради про виділення майна в натурі, -
Позовна заява мотивована тим, що позивач та відповідач є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 у частці Ѕ. Виділ часток в натурі в домоволодінні між співвласниками проведено не було, також не визначався порядок користування житловим будинком і земельною ділянкою та не встановлювались межі користування земельною ділянкою між співвласниками. Позивач вважає, що земельна ділянка з розташованими на ній житловим будинком та надвірними господарськими спорудами за АДРЕСА_1 , належать позивачу та відповідачу на праві спільної власності з визначенням часток кожного із співвласника, яка складає Ѕ частину цього майна, у зв`язку з чим необхідно поділити вказане майно.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 24.01.2018 позовну заяву залишено без руху (а.с.27-28).
Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова від 09.02.2018 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с. 55-56).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.04.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Департамент реєстрації Харківської міської ради замість Державної реєстраційної служби України в Харківській області (а.с.85).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.06.2018 провадження у справі зупинено до вирішення цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа Харківська міська рада про визнання житлового будинку знищеним (а.с.112).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.04.2019 провадження у справі відновлено (а.с.118).
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 28.08.2019 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 про закриття провадження по справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України (а.с.182).
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 28.08.2019 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду (а.с.183).
Представник позивача адвокат Павленко О.А. в судовому засіданні позов підтримала, з підстав, викладених у позовній заяві, просила про його задоволення.
Представник 3-ої особи: Департаменту реєстрації Харківської міської ради Погорєлова Л.Г. в судове засідання не з`явилась, 16.04.2019 через канцелярію суду подала клопотання, в якому просила суд винести рішення з врахуванням правової позиції, висловленої в письмових поясненнях, наданих через канцелярію суду. Розгляд справи просила проводити без участі представника Департаменту реєстрації Харківської міської ради (а.с. 127-132).
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У відповідності до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 належить Ѕ частина житлового будинку літ. «А-1», житловою плошею 29,9 кв.м., загальною площею 62,9 кв.м. з надвірними будівлями (сіни літ. «а», ганок літ. «а3», ганок літ. «а4»), льох літ. «Д», вбиральня літ. «В», розташований на земельній ділянці площею 0,0955 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19-20).
Також встановлено, що ОСОБА_3 належить Ѕ частина житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 29,9 кв.м., загальною площею 62,9 кв.м., з надвірними будівлями (сіни літ. «а», ганок літ. «а3», ганок літ. «а4»), льох літ. «Д», вбиральня літ. «В», розташований на земельній ділянці площею 0,0955 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17-18).
Відповідно до довідки № 26.04/19 від 26.04.2019 директора ТОВ «ХС БТІ» Твердовського І.М. житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «а», ганком літ. «а3», ганком літ. «а4», льох літ. «Д», вбиральнею літ. «В», за адресою: АДРЕСА_1 дійсно знищено (знесено)(а.с. 151).
Право власності на земельну ділянку, на якій знаходився зазначений житловий будинок, на час розгляду справи у суді, не зареєстровано.
Згідно з положеннями статті 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.
Відповідно до норм ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.
Зі змісту частини другої статті 92 ЗК України вбачається, що передача земельної ділянки у постійне користування громадянам не передбачена.
Пунктом 6 Перехідних положень ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.
Положення пункту 6 Розділу X ЗК України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року N 5-рп/2005 в частині щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.
Отже, земельні ділянки, надані громадянам або юридичним особам у постійне користування, перебувають у власності держави або у власності територіальної громади до переоформлення у встановленому порядку та отримання у власність чи користування.
Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
За нормами ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Згідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Відповідно до ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.
В ході судового розгляду, позивач з клопотаннями про призначення судової будівельно-технічної експертизи не звертався.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, а також враховуючи те, що будинок АДРЕСА_1 знищено, суд приходить до висновку, що виділ частки спірного будинку в натурі є технічно неможливим.
Крім того, у зв`язку з відсутністю належного оформлення прав на спірну земельну ділянку, відсутністю належних та допустимих доказів щодо формування та надання в користування або у власність співвласникам житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки, суд приходить до висновку про безпідставність даної позовної вимоги.
Виділення в натурі земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка в користування або у власність співвласникам будинку не передавалася, є неможливим.
Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, то, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 45, 79-81, 141, 258-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 11, 16, 183, 319, 321, 355, 356, 358, 364, 367, 379-380 ЦК України, суд, -

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , діючого в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Департамент реєстрації Харківської міської ради про виділення майна в натурі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду або через Київський районний суд м. Харкова.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог п. 15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 12 листопада.2019 року.

Суддя Колесник С.А.