Справа № 738/1113/19
№ провадження 2/738/369/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 року м. Мена

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi у складi:

головуючого суддi Слісаря А.В.,

секретаря судового засідання Минець П.Д.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

pозглянув у вiдкpитому судовому засiданнi у порядку спрощеного позовного провадження цивільну спpаву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди,

В С Т А H О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення шкоди. Позов обгрунтовує тим, що вироком Менського районного суду Чернігівської області від 04.04.2019 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України. Вказаним вироком було встановлено, що ОСОБА_2 у період часу з 13-30 годин 10 липня 2018 року по 04-00 годину 11 липня 2018 року, з метою викрадення чужого майна, прибув до господарства ОСОБА_1 , яке розташоване по АДРЕСА_1 , де шляхом вільного доступу, з салону легкового автомобіля «PEUGEOT Partner» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на території подвір`я, вказаного господарства, умисно, таємно, з корисливих мотивів, вчинив крадіжку грошей в сумі 100 доларів США, що згідно довідки АТ «Ощадбанк», у відповідності до курсу валют становить 2624 грн. 98 коп., 50 Євро, що згідно довідки АТ «Ощадбанк», у відповідності до курсу валют становить 1547 грн.29 коп. та 3000 грн., які належали ОСОБА_1 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_2 у вищевказаний період часу та господарстві, проник до середини приміщення сараю, яке розташоване на території вказаного господарства, незаконно заволодів мопедом марки «AIPha» моделі «ZS 50F», 2009 року випуску, який належить позивачу та вартість якого згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 94 від 22 листопада 2018 року становить 2841 грн. 73 коп. Позивач вказує, що від злочинних дій відповідача йому завдано матеріальних збитків на загальну суму 10014 грн. Крім того, позивач зазначає, що йому було завдано моральну шкоду, яку від оцінює на суму 20000 грн., оскільки від вище вказаних злочинних дій відповідача у нього відбулося порушення звичайного способу життя, негативний вплив на його емоційний стан, руйнування його сталого життя, позбавлення права користуватися всіма благами та перевагами викраденим та моральні страждання пов`язані із крадіжкою.

Ухвалою суду від 10 липня 2019 року було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у ньому. Додатково пояснив, що відповідач викрав документи на автомобіль і йому знадобився час та кошти на їх відновлення, що також вплинуло на матеріальні затрати та моральний стан.

Відповідач у судове засіданні не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином. Надіслав до суду через електронну пошту заяву про розгляд справи без його участі. Просив відмовити у задоволення позовних вимог у частині стягнення з нього моральної шкоди, а щодо стягнення матеріальної шкоди просив задовольнити частково в сумі доведеної позивачем. За таких обставин, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача.

Суд, заслухавши вступне слово присутніх у судовому засіданні учасників справи, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази які містяться у матеріалах справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Менського районного суду Чернігівської області від 04.04.2019 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України. Вказаним вироком було встановлено, що ОСОБА_2 у період часу з 13-30 годин 10 липня 2018 року по 04-00 годину 11 липня 2018 року, з метою викрадення чужого майна, прибув до господарства ОСОБА_1 , яке розташоване по АДРЕСА_1 , де шляхом вільного доступу, з салону легкового автомобіля «PEUGEOT Partner» д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився на території подвір`я, вказаного господарства, умисно, таємно, з корисливих мотивів, вчинив крадіжку грошей в сумі 100 доларів США, що згідно довідки АТ «Ощадбанк», у відповідності до курсу валют становить 2624 грн. 98 коп., 50 Євро, що згідно довідки АТ «Ощадбанк», у відповідності до курсу валют становить 1547 грн. 29 коп. та 3000 грн., які належали ОСОБА_1 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_2 у вищевказаний період часу та господарстві, проник до середини приміщення сараю, яке розташоване на території вказаного господарства, незаконно заволодів мопедом марки «AIPha» моделі «ZS 50F», 2009 року випуску, який належить ОСОБА_1 та вартість якого згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 94 від 22 листопада 2018 року становить 2841 грн. 73 коп.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми злочинними діями, спричинив ОСОБА_1 матеріальних збитків на загальну суму 10014,00 грн.

Вказаний вирок набрав законної сили 07 травня 2019 року.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 1 ст. 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду , що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні чи мали місце ці дії(бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вище вказаним вироком, який набрав законної сили, встановлено, що саме ОСОБА_2 викрав майно у ОСОБА_1 на загальну суму 10014,00 грн., а тому суд приходить до висновку, що вимоги у частині стягнення матеріальної шкоди є обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позовні вимоги у частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає підлягають частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд

визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних,

душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру

немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з

урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я

потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих

стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та

зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне

- за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого -

спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При

цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та

справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд враховує характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, характеру немайнових втрат (їх тривалості і можливості відновлення), тяжкість вимушених змін у його особистому житті, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, та приходить до висновку за необхідне задовольнити позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди частково та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Позивач у справі є особою постраждалою від наслідків Чорнобильської катастрофи 2 категорії, а відповідач інвалід 2 групи, а тому на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 проживаючого за адресою АДРЕСА_3 ) на відшкодування матеріальної шкоди 10014,00 грн.(десять тисяч чотирнадцять грн.)

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 проживаючого за адресою АДРЕСА_3 ) на відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн.(дві тисячі грн.)

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Слісар