Дата документу 31.10.2019
Справа № 334/4544/19
Провадження № 2/334/2691/19
31 жовтня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Баруліної Т.Є.,
при секретарі Сагайдак Г.В..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровськомурайону до ОСОБА_1 про відшкодування коштів надміру виплаченої державної соціальної допомоги, -
У серпні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування коштів надміру виплаченої державної соціальної допомоги, в обґрунтування якого зазначив, що на підставі заяви відповідача від 30.10.2014 року їй була призначена і виплачувалася державна допомога на доньку ОСОБА_2 дитину - інваліда віком до 18 років та надбавку на догляд за дитиною - інвалідом.
В заяві відповідачем зазначено, що вона не працевлаштована, фізичною особою - підприємцем не являється. Згідно рішення про призначення державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю від 17.11.2014р. відповідачу була призначена державна соціальна щомісячна допомога з 29.10.2014p.пo 09.10.2019р..
У заяві на призначення тимчасової допомоги відповідач взяла на себе зобов`язання повідомити про всі обставини, що впливають на призначення державної допомоги, ставила свій підпис і усвідомлювала, що надання неточних чи неповних відомостей тягне за собою відповідальність за законодавством України та одночасно давала згоду на отримання інформації відносно себе, та членів своєї сім`ї, пов`язаною з наданням державної допомоги, уповноваженими особами управління.
Державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю призначається структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад одному з непрацюючих батьків, усиновителів, опікуну, піклувальнику, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю. Право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства та діти з інвалідністю віком до 18 років. Причина і строк, на який встановлюється інвалідність дітям з інвалідністю, визначаються лікарсько-консультативними комісіями дитячих лікувально-профілактичних закладів. Перелік медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років, затверджено спільним наказом МОЗ, Мінпраці та Мінфіну України від 08.11.2001 № 454/471/516 та зареєстровано в Мін`юсті України 26.12.2001 за № 1073/6264.
Законодавство України покладає на заявників відповідальність за надані відомості, або не надання інформації про зміну обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державних допомог, виплачені внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом.
В результаті проведеної соціальними інспекторами Управління перевірки було встановлено, що відповідач не своєчасно повідомила про обставини, що впливають на призначення державної допомоги, а саме про те, що вона працевлаштувалась на роботу, чим порушила Порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства і дітям з інвалідністю, що призвело до надмірної виплати їй бюджетних коштів у вигляді державної соціальної допомоги за період з 01 серпня 2016 року по 28 лютого 2019 року включно незаконно отримала державну допомогу в сумі 15 274,30 грн., а тому повинна бути повернута за вимогою органу, що призначив допомогу.
Управління 26.02.2019 направило відповідачу повідомлення про припинення та необхідність повернення надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги у термін до 20.03.2019, але відповідач не сплатила у добровільному порядку вищевказану суму надмірно сплаченої державної допомоги. Управлінням за період з березня 2019 року по червень 2019 року включно було утримано з відповідача незаконно отриману державну соціальну допомогу у розмірі 1 197,60 грн., та станом на 04.06.2019 року за відповідачем рахується сума надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги у розмірі 14 076,70 грн. , яку позивач просить стягнути з відповідача за рішенням суду, а також понесені судові витрати у розмірі 1921,00 грн.
Справа була призначена до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, до судового розгляду надала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи була повідомлена вчасно, відзив на позов не надала, із заявою про розгляд справи за її відсутності до суду не зверталась.
Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідач у визначений строк не надав суду відзив на позовну заяву, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Судом встановлено, що на обліку в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району знаходиться справа по призначенню державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі заяви ОСОБА_1 від 30.10.2014 року та наданого необхідного пакету документів відповідачу була призначена і виплачувалася державна допомога на доньку ОСОБА_2 дитину - інваліда віком до 18 років та надбавку на догляд за дитиною інвалідом на період з 29.10.2014p.пo 09.10.2019р., згідно Рішення про призначення допомоги інвалідам від 17.11.2014 року (а.с.10-18).
У заяві на призначення тимчасової допомоги відповідачка ставила свій підпис і усвідомлювала, що надання неточних чи неповних відомостей тягне за собою відповідальність за законодавством України та одночасно давав згоду на отримання інформації відносно себе, та членів своєї сім`ї, пов`язаною з наданням державної допомоги, уповноваженими особами Управління.
Механізм призначення та порядок надання і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства і дітям з інвалідністю регламентує Закон України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" від 16 листопада 2000 року N 2109-ІІІ (далі - Закон), Порядок надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, затверджений Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства фінансів України 30.04.2002 № 226/293/169, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 травня 2002 р. за № 466/6754.
Згідно з п. 3.14. Порядку встановлено, що у разі працевлаштування особи, яка фактично здійснює догляд за дитиною з інвалідністю (крім одиноких матерів, одиноких батьків дітей з інвалідністю та одного з батьків, прийомних батьків, батьків-вихователів дитячого будинку сімейного типу, усиновителів, опікунів, піклувальників дитини з інвалідністю підгрупи А), виплата надбавки на догляд припиняється з місяця, наступного за місяцем, у якому відбулося працевлаштування.
Згідно з п. 3.15 Порядку, у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати надбавки на догляд, одержувачі зобов`язані повідомити про це структурні підрозділи з питань соціального захисту населення. Зняття надбавки на догляд у таких випадках проводиться з місяця, наступного за тим, в якому виникли ці обставини.
В результаті проведеної соціальними інспекторами Управління перевірки даних, наданих заявником встановлено, що відповідач не своєчасно повідомила про обставини, що впливають на призначення державної допомоги, а саме про те, що вона працевлаштувалась на роботу (а.с.20), чим порушила Порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства і дітям з інвалідністю, що призвело до надмірної виплати бюджетних коштів у вигляді тимчасової державної матеріальної допомоги на суму в розмірі 15 274,30 грн. за період з 01.08.2016 року по 28.02.2019 року.
Згідно пункту 6.3. Порядку суми державної соціальної допомоги та надбавки на догляд, якщо остання призначена, надміру виплачені одержувачу внаслідок зловживань з його боку (внаслідок подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї тощо), стягуються на підставі рішення структурного підрозділу з питань соціального захисту населення.
Управлінням за період з березня 2019 року по червень 2019 року включно було утримано з відповідача незаконно отриману державну соціальну допомогу у розмірі 1 197,60 грн., тому станом на 04.06.2019 року за відповідачем залишається несплаченою сума надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги у розмірі 14 076,70 грн., яку відповідачка повинна повернути Управлінню.
Частиною 1 ст.1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 № 3, враховуючи ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органу місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень), як суб`єктом публічного права та суб`єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. Відшкодування коштів надміру перерахованих державних допомог це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного права. Пунктом 30 зазначеної постанови визначено, що спори з приводу стягнення безпідставно сплачених (без достатньої правової підстави) грошових сум не є публічно - правовими, тому відповідні заяви слід розглядати в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1921,00 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд -
Позовом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 (яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя: Баруліна Т. Є.