ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/3050/19
Провадження № 22-ц/4820/1872/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.

за участю учасників справи: представника апелянта Москалюк С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Кам`янець-Подільського міськрайоного суду Хмельницької області від 21 серпня 2019 року (суддя Вдовичинський А.В.) у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК», звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що відповідач згідно укладеного договору №б/н від 17.11.2010 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку».

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого ліміту.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 16.04.2019 року утворилась заборгованість по кредитному договору в сумі 11 829,57 грн., яка складається з:

-483,42 грн. - заборгованість за тілом кредиту;

-2115,80 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту;

-7340,85 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання;

-850 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. а також

-500 грн. штраф (фіксована частина);

-539,50 грн. штраф (процентна складова).

Договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не поінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк.

У зв`язку з тим, що відповідач на даний час продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, заборгованість не погашає, позивач просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 11 829,57 грн. за кредитним договором б/н від 17.11.2010 року та судові витрати у розмірі 1921 грн. судового збору.

Заочним рішенням Кам`янець-Подільського міськрайоного суду Хмельницької області від 21 серпня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з цим рішенням, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вважає вказане рішення незаконним, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права, за невідповідності висновків суду обставинам справи.

Посилається на те, що на підтвердження своїх позовних вимог Банком надано до суду копію анкети-заяви, з якої вбачається, що відповідач висловив свою згоду про укладення договору, його форми і умови, що засвідчив своїм особистим підписом. Своїм підписом відповідач підтвердив також те, що він в подальшому зобов`язується самостійно знайомитись зі всіма змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів на сайті Банку www.privatbank.ua. Крім того, надано розрахунок заборгованості, у якому вказані суми відсотків, пені та інші суми відповідно до кредитного договору. Тому позивачем надані суду належні та допустимі докази, тоді як відповідачем вказані докази не спростовані.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю поінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Проте, суд першої інстанції вказаного до уваги не взяв.

Крім того, як зазначає апелянт, дія договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, про що свідчить виписка з карткового рахунку.

За доводами апеляційної скарги саме на відповідача покладено обов`язок доведення, що він не був ознайомлений з Умовами, правилами та Тарифами Банку. Доказів, що відповідача не було ознайомлено з Умовами, правилами та Тарифами Банку, або ж було ознайомлено з іншими Умовами та правилами, відповідач не надав.

Посилаючись на позицію Верховного Суду у справі №755/7704/15-ц, апелянт зазначає, що у разі незгоди із розрахунком заборгованості, суд повинен був надати свій розрахунок.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з наступних підстав.

Так, відповідно до частин 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч. 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що позивачем не доведено, що на час укладення спірного кредитного договору діяли саме ці умови, а не інші. Крім того, за висновками суду, у анкеті-заяві, підписаній сторонами, процентна ставка не зазначена, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Відмовляючи у задоволенні позову місцевий суд послався на правову позицію, висловлену Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17, з якої вбачається, що «Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети.

З таким висновком Хмельницький апеляційний суд не погоджується.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 17.11.2010 року між Банком та відповідачем укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а. с. 10-зворот-11).

У заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору Банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а. с. 11-зворот, 14-23).

Згідно з наданим Банком розрахунком заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 16.04.2019 р. складає 11829,57 грн., яка складається з наступного: 483,42 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2115,80 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7340,85 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 850,00 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; штраф - 500,00 грн. фіксована частина, штраф - 539,50грн.(процентна складова) (а. с. 8-10).

Позивач, обґрунтовуючи позов, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 17.11.2010 року посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору.

Відповідач повідомлений про дату та місце судового розгляду, заперечення проти позову не надав, доказів, що він не знайомився з Умовами, Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, не навів.

На суд статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає (постанова Верховного суду від 2 жовтня 2019 року справа № 201/17163/16-ц провадження № 61-13172св18).

Позивач надав докази про отримання відповідачем кредиту. Розрахунком заборгованості підтвердив розмір заборгованості за тілом кредиту, заборгованість за простроченим тілом кредиту, суми штрафів (фіксована частина, процентна складова).

Доказів на спростування наданих позивачем документів договору, розрахунку заборгованості відповідач не надав, тобто погодився з ним.

Тому рішення слід скасувати, зі стягненням з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» суми заборгованості у розмірі 3638,72 грн.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Кредитним договором передбачено відповідальність за порушення зобов`язання, а саме: пеня та штраф. Тобто за одне й те саме порушення зобов`язання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому в ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

У зв`язку з цим, у задоволенні позову в частині стягнення нарахованої пені за прострочене зобов`язання у розмірі 7340,85 грн. та пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 850 грн. слід відмовити.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, то відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, змінює розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви АТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплатило 1921 грн., при поданні апеляційної скарги 2881,50 грн. судового збору.

На користь позивача задоволено 30,76% вартості позовних вимог, тому на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід стягнути 1477,25 грн. судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Заочне рішення Кам`янець-Подільського міськрайоного суду Хмельницької області від 21 серпня 2019 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Кам`янець-Подільським МВ УМВСУ в Хмельницькій області 25.08.2010 року, на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», , місцезнаходження: 01001, вул. Грушевського, 1д, м. Київ, 01001, заборгованість за кредитним договором в розмірі 3638,72 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з ОСОБА_1 1477,25 грн. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 11 листопада 2019 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк