Справа № 480/975/19 Доповідач в апеляційній інстанції Лисенко П.П.
Провадження № 22-ц/812/1381/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 серпня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Галущенка О.І., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Цуркан І.І.

за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області, яку постановлено 26 червня 2019 року, у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області, під головуванням судді Войнарівського М.М., зазаявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и л а:

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) батька - ОСОБА_3 .

Заяву мотивувала тим, що з 22.11.1996 року і по тепер вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з

ОСОБА_3 шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила сина ОСОБА_2 .

З 2018 року шлюбні відносини між сторонами припинені.

З того часу ОСОБА_3 з нею та сином не проживає та спільне господарство не веде, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча за законом зобов`язаний таке утримання надавати.

Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_1 просила видати судовий наказ про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_3 щомісячно.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської областівід 26 червня 2019 року у видачі судового наказу відмовлено, підставою чого названо відсутність доказів тому, що дитина знаходиться на повному забезпечені заявника.

В апеляційний скарзі ОСОБА_1 , посилається на безпідставність та необґрунтованість ухвали суду, просила її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її заяву.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що заяву подано з порушенням вимог статті 163 ЦПК України, а саме, заявником не надано доказів того, що лише вона несе тягар утримання сина.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду, частково погоджується з обставинами та правовідносинами, встановленими судом І інстанції, проте висновок суду щодо правової долі заяви про видачу наказу, вважає помилковим, необґрунтованим й незаконним.

Відповідно до ч.1ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини, заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Статтею 163 ЦПК України визначено форму і зміст заяви про видачу судового наказу, зокрема остання повинна відповідати.

Пунктом 4, 5 ч. 2ст. 163 ЦПК України передбачає, що у заяві повинно бути зазначено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

За змістом ст. 165 ч.1 п.1 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Щодо стягнення аліментів, нормами матеріального права є ст. ст. 188 та 183 СК України.

Згідно них, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей матеріально, о досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, заявнику слід було лише довести, що вона є матір`ю неповнолітньої дитини, а відповідач батьком, і що дитина проживає разом з нею. Ненадання батьком утримання, презюмується самою подачею заяви, в цьому і є сутність наказного провадження - надати вразливій стороні максимально легкий спосіб захисту порушеного права. В той же час, і друга сторона не позбавлена можливості захисту його права -шляхом подачі, в установленому процесуальним законом порядку, заяви до суду про скасування судового наказу.

Як вбачається з матеріалів справи, до заяви про видачу судового наказу ОСОБА_1 на підтвердження її права на таке звернення, а саме на підтвердження факту, що вона є матір`ю дитини та що син проживає разом з нею, надано довідку виконавчого комітету Кривобалківської сільської ради Миколаївської області від 11 липня 2019 року за № 550, згідно якої за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_3 зареєстровані та проживають сама заявник та їх син ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_1 надала довідку Кривобалківського закладу загальної середньої освіти, про те, що ОСОБА_4 навчається в 4 класі вказаної школи (а.с.19).

Зазначені обставини свідчать про наявність права заявника на звернення з заявою про стягнення аліментів на дитину у відповідній частині від заробітку (доходу) платника аліментів і це було достатнім для задоволення її заяви про видачу наказу.

Суд першої інстанції не звернув своєї уваги на вказане та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу, що за наведених обставин є неприпустимим.

Більше того, аналіз зазначених вище дій суду, свідчить про те, що занадто суворе дотримання судом правил процесуального законодавства в даному випадку фактично позбавило ОСОБА_1 можливості реалізувати своє право на стягнення аліментів у безспірному порядку, саме шляхом видачі судового наказу про стягнення аліментів, що свідчить про надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства, оскільки застосовані судом обмеження не повинні обмежувати чи зменшувати право доступу до суду таким чином або до такої міри, що порушується сама сутність права.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

За правилом ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального та матеріального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до того ж суду 1нстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 379, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 червня 2019 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий П.П.Лисенко

Судді: О.І.Галущенко

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 05 серпня 2019 року.