У Х В А Л А

24 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 279/3095/18

Провадження № 14-659цс19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Ситнік О. М.,

суддів: Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

перевірила дотримання порядку передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду

цивільної справи за позовом керівника Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Коростенської міської ради Житомирської області (далі - керівник Коростенської місцевої прокуратури, Коростенська міськрада відповідно) до ОСОБА_1 про стягнення збитків за час користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів

за касаційною скаргою заступника прокурора Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області (далі - заступник прокурора) в інтересах держави в особі Коростенської міськради на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 травня 2019 року у складі судді Коваленко В. П. та постанову Житомирського апеляційного суду від 19 червня 2019 року у складі колегії суддів Трояновської Г. С., Миніч Т. І., Павицької Т. М. та

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2018 року керівник Коростенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Коростенської міськради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів.

Вимоги мотивував тим, що 14 серпня 2012 року між Коростенською міськрадою та фізичною особою - підприємцем (далі - ФОП) ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, відповідно до якого останній прийняв у платне користування земельну ділянку для комерційного використання (розміщення та обслуговування нежитлової будівлі) площею 0,1426 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 строком на 3 роки.

Зазначав, що згідно із актом про встановлення в натурі меж земельної ділянки, наданої в оренду ФОП ОСОБА_1 , відведена ділянка може бути використана тільки для комерційного використання. ФОП ОСОБА_1 припинив свою діяльність 14 липня 2014 року за власним рішенням. Крім того, відповідачу на праві приватної власності належить нежитлова будівля за вказаною вище адресою. На думку позивача, земельна ділянка фактично використовується відповідачем для комерційного використання без оформлення правовстановлюючих документів та сплати місцевого податку.

З огляду на викладене, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Коростенської міськради збитки у розмірі 67 588,35 грн за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 травня 2019 року провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що спір між сторонами виник із господарських правовідносин, оскільки у порядку господарського судочинства вирішенню підлягають категорії справ про відшкодування шкоди (упущеної вигоди), завданої порушеннями прав власників, у тому числі держави та територіальних громад, користувачем земельних ділянок.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 19 червня 2019 року ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 травня 2019 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що за змістом статей 51, 52, 598 - 609 Цивільного кодексу України, статей 202 - 208 Господарського кодексу України (далі - ГК України), частини восьмої статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. У матеріалах справи відсутні відомості, що договір оренди земельної ділянки припинено, проте вбачається, що відповідачем на вказаній земельній ділянці здійснюється комерційна діяльність, а саме відповідач є одним із засновників та керівником Приватного підприємства «Металбуд-Нікоелектро» (далі - ПП «Металобуд-Нікоелектро»), яке здійснює свою діяльність на спірній земельній ділянці. Оскільки спір виник щодо стягнення збитків у вигляді неотримання орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою за відсутності пролонгації договору та у зв`язку з не оформленням правовстановлюючих документів на орендовану земельну ділянку і продовження здійснення комерційної діяльності на ній, то підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

У липні 2019 року заступник прокурора подав до Верховного Суду касаційну скаргу, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив оскаржувані судові рішення скасувати, справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не врахували, що між сторонами відсутні будь-які господарські зобов`язання з приводу плати за землю, а наявні лише цивільні відносини щодо застосування деліктної відповідальності у зв`язку із невиконанням власником нерухомого майна обов`язку щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку після припинення дії договору оренди, укладеного з ним як з ФОП. Безпідставними є висновки апеляційного суду, що в матеріалах справи відсутні відомості про припинення договору оренди земельної ділянки, оскільки Коростенською міськрадою неодноразово направлялися на адресу відповідача попередження, які були ним отримані особисто, про необхідність прибути до виконавчого комітету міської ради для укладення договору оренди землі та вказувалося про припинення дії вказаного договору. Зазначено, що фізична особа, яка в установленому законом порядку набула статус підприємця, не втрачає свого статусу фізичної особи. Наявність статусу підприємця не свідчить про те, що з моменту державної реєстрації ФОП така особа виступає як підприємець у всіх правовідносинах. Посилання суду апеляційної інстанції на те, що ОСОБА_1 є одним із засновників та керівником ПП «Металобуд-Нікоелектро», не свідчить, що у спірних правовідносинах відповідач діє як суб`єкт господарювання та використовує земельну ділянку у підприємницькій діяльності.

У касаційній скарзі також зазначено, що фізична особа може користуватися земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт нерухомості нежитлового призначення, з різними цілями - як пов`язаними, так і не пов`язаними зі здійсненням нею господарської діяльності. Тому спір підлягає розгляду в порядку цивільного, а не господарського судочинства.

Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за вказаною касаційною скаргою.

У вересні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просив касаційну скаргу заступника прокурора залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду, а ухвалою від 02 жовтня 2019 року - передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду з посиланням на частину шосту статті 403 ЦПК України у редакції, чинній на час постановлення зазначеної ухвали, якою було встановлено, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Ухвалу суду касаційної інстанції мотивовано тим, що касаційна скарга містить доводи про порушення судами правил предметної та суб`єктної юрисдикції при вирішенні цього спору.

22 жовтня 2019 року справа надійшла до Великої Палати Верховного Суду.

Вивчивши матеріали касаційної скарги та мотиви, на підставі яких постановлено ухвалу Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 жовтня 2019 року, Велика Палата Верховного Суду вважає, що відсутні підстави для прийняття справи до свого розгляду з огляду на таке.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

На час вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про наявність підстав для прийняття до розгляду цієї справи набрав чинності Закон України від 02 жовтня 2019 року № 142-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підстав передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та щодо строків повернення справи». Відповідно до частини шостої статті 404 ЦПК України у редакції цього Закону, якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, зокрема, якщо Великою Палатою Верховного Суду вже висловлена правова позиція щодо юрисдикції спору у подібних правовідносинах, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палаті, об'єднаній палаті), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.

Велика Палата Верховного Суду вже висловила правову позицію щодо юрисдикції спору у подібних правовідносинах.

Зокрема, у постановах від 15 травня 2019 року у справі № 686/19389/17 (провадження № 14-42цс19), від 09 жовтня 2019 року у справі № 209/1721/14-ц (провадження № 14-418цс19) за позовом міської ради до фізичної особи про стягнення збитків, завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів, Велика Палата Верховного Суду скасувала судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій, закрила провадження у справах на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки справи не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи питання юрисдикційності вказаних спорів, Велика Палата Верховного Суду керувалася тим, що правовідносини, які виникли між сторонами у зазначених справах, є господарсько-правовими, оскільки існує спір між міською радою та фізичною особою саме як суб`єктом господарювання і цей спір пов`язаний зі здійсненням останньою підприємницької діяльності на спірній земельній ділянці.

При цьому зазначено, що відповідно до частини третьої статті 128 ГК України громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється. За частиною першою статті 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи ФОП у порядку, визначеному законом.

Для встановлення факту користування відповідачем земельною ділянкою з метою здійснення господарської, зокрема підприємницької, діяльності потрібно встановити факт ведення діяльності ним як суб`єктом господарювання на цій земельній ділянці, спрямованої на виготовлення та реалізацію, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру.

За таких обставин Велика Палата Верховного Суду вважає, що справа підлягає поверненню на розгляд колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Керуючись статтею 404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Справу за позовом керівника Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Коростенської міської ради Житомирської області до ОСОБА_1 про стягнення збитків за час користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів за касаційною скаргою заступника прокурора Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Коростенської міської ради Житомирської області на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 травня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 19 червня 2019 року - повернути на розгляд колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. М. Ситнік

Судді: Н. О. Антонюк О. Р. Кібенко

Т. О. Анцупова В. С. Князєв

С. В. Бакуліна Л. М. Лобойко

В. В. Британчук Н. П. Лященко

Ю. Л. Власов О. Б. Прокопенко

Д. А. Гудима Л. І. Рогач

В. І. Данішевська В. Ю. Уркевич

Ж. М. Єленіна О. Г. Яновська

О. С. Золотніков