ПОСТАНОВА

Іменем України

30 липня 2019 року м. Кропивницький

справа № 401/565/19

провадження № 22-ц/4809/1101/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Суровицької Л. В.,

суддів Авраменко Т. М., Дуковського О. Л.

секретар Івченко Ю.О.

учасники справи :

заявник - ОСОБА_1 ,

суб?єкт оскарження - державний виконавець Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Максименко А.О.,

залучена посадова особа ОСОБА_2 ,

заінтересована особа - ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 квітня 2019 року у складі судді Волошиної Н. Л. у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Максименко А.О., заінтересована особа - ОСОБА_3 , щодо перерахунку розміру заборгованості по сплаті аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на дії державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Максименко А.О.щодо перерахунку розміру заборгованості по сплаті аліментів.

Зазначав,що на виконанні Світловодського МР ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області перебуває виконавче провадження №39655481 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2309, виданого Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області 26 грудня 2008 року щодо стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 грудня 2008 року і до 06 листопада 2024 року включно. У зв`язку з тим, що він працював у м. Кременчуці Полтавської області, виконавчий лист перебував на виконанні у Крюківському ВДВС Кременчуцького МУЮ та постановою державного виконавця від 21 листопада 2013 року було звернуто стягнення на його заробітну плату. У травні 2017 року виконавче провадження передано до Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. 18 лютого 2019 року державним виконавцем Світловодського МРВ ДВС Максименко А.О. йому надано розрахунок заборгованості за аліментами. Вважає розрахунок заборгованості таким, що не відповідає дійсності, оскільки кошти, що відраховані з заробітної плати ПП «Кремінь ТС» з серпня 2013 року по лютий 2014 року не враховані в суму сплачених аліментів у розрахунку державного виконавця. Крім того, він з 27 лютого 2015 року є безробітним та зареєстрований і проживає в м АДРЕСА_1 . Проте, нарахування аліментів за період, коли він не був працевлаштований, мало відбуватися виходячи з розміру середньомісячної заробітної плати одного штатного працівника по м. Світловодську, а нараховувалось по травень 2017 року по місту Кременчуку, що призвело до збільшення заборгованості. Тому просив суд, зменшити розмір заборгованості по сплаті аліментів станом на 01 жовтня 2018 року з 25067, 50 грн. до 14816,75 грн. (а.с. 56-67).

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 квітня 2019 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано державного виконавця Світловодського МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області здійснити перерахунок заборгованості за аліментами ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 за виконавчим листом № 2-2309, виданим 26 грудня 2008 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області, з урахуванням відрахувань на виплату аліментів з його заробітної плати у період з 01 серпня 2014 року по лютий 2015 року включно за місцем роботи боржника у ПП "Кремінь ТС". В решті вимог відмовлено.

Суд дійшов висновку щодо часткового задоволення скарги, оскільки для визначення заборгованості за аліментами, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, береться заробітна плата по місцевості, у якій проводяться виконавчі дії та на територію якої поширюється юрисдикція. Відповідно, у період, коли виконавче провадження перебувало на виконанні Крюківського ВДВС м. Кременчука, а саме до квітня 2017 року включно, державним виконавцем обґрунтовано для визначення розміру заборгованості приймалась до уваги середня заробітна плата по місту Кременчуку. В розрахунок заборгованості не включено відрахування на виплату аліментів з заробітної плати ОСОБА_1 у період з 01 серпня 2014 року по лютий 2015 року включно за місцем роботи у ПП "Кремінь ТС", відтак в цій частині розмір заборгованості підлягає перерахунку (а.с. 153-156).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог скарги, зменшити розмір заборгованості по аліментам до 14 816 грн. 75 коп. Посилається на те, що він дійсно працював на ПП «Кремінь» до 26 лютого 2015 року і з нього утримувались аліменти. До сьогоднішнього дня він не працевлаштований, а тому державний виконавець Крюківського ВДВС м. Кременчука повинен був винести постанову не пізніше наступного дня після його звільнення та направити виконавчий документ за новим місцем проживання, місцезнаходженням боржника, місцем роботи, чи місцезнаходження майна боржника, про що повідомити стягувача. Однак виконавче провадження було передано до Світловодського МРВ ДВС лише 24 травня 2017 року, що спричинило безпідставне нарахування заборгованості по аліментам у більшому розмірі. Судом не взято до уваги той факт, що він зареєстрований в місті Світловодську та проживає там уже понад 14 років, отже нарахування аліментів мало б здійснюватись із середньої заробітної плати за місцем його проживання (а.с. 161 170 ).

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 19 червня 2019 року відкрито апеляційне провадження, 25 червня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 30 липня 2019 року (а.с. 188, 194).

Суб?єкт оскарження та заінтересована особа відзив на апеляційну скаргу не надали.

В засіданні апеляційного суду заявник підтримав доводи апеляційної скарги. Державний виконавець та ОСОБА_3 , повідомлені про дату, час та місце розгляду справи під розписку (а.с. 200, 201), в засідання апеляційного суду не прибули.

Від представника Світловодського МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградлській області надійшла письмова заява про розгляд справи в його відсутність.

Заінтересована особа ОСОБА_3 про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не надала.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Колегія суддів, перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За правилами ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.2ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч.3 ст.451 ЦПК УКраїни).

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області 26 грудня 2008 року видано виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 грудня 2008 року і до 06 листопада 2024 року включно ( а.с. 124-125).

Виконавчий лист № 2-2309, виданий 26 грудня 2008 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини, перебував на примусовому виконанні у Крюківському ВДВС Кременчуцького МУЮ.

Постановою державного виконавця Крюківському ВДВС Кременчуцького МУЮ від 21 листопада 2013 року було звернуто стягнення на заробітну плату боржника за місцем його роботи ПП «Кремінь ТС» в м.Кременчук (а.с.13).

За місцем роботи ОСОБА_5 в ПП «Кремінь ТС» з 01 серпня 2013 року по 26 лютого 2015 року із заробітної плати утримувались аліменти (а.с.14).

26 лютого 2015 року ОСОБА_1 звільнений з роботи та не працює.

До 03 травня 2017 року виконавчий лист перебував на виконанні у Крюківському ВДВС м. Кременчук, після чого постановою державного виконавця у зв?язку зі звільненням боржника з ПП «Кремінь ТС» виконавчий лист передано на виконання до Світловодського МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, за місцем проживання боржника (а.с. 128).

Відповідно до розрахунку заборгованості від 18 лютого 2019 року, проведеного державним виконавцем Світловодського ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Максименком А.О., станом на 01 жовтня 2018 року загальна сума заборгованості по аліментах склала 26634 грн. 75 коп.(а.с. 85). У вказаний розрахунок включена заборгованість за аліментами, визначена Крюківським ВДВС м.Кремунчук.

Відповідно до ч. 3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції станом на 05 квітня 2015 року, визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Аналогічне положення закріплено й у ч. 3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02 червня 2016 року, яка чинна на теперішній час.

Частиною 3 ст.195 СК України (у редакції, яка діяла до 08 липня 2017 року) було передбачено: якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати для відповідної місцевості.

Згідно ч. 2 ст.195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

17 травня 2017 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 2037-VІІІ Закон України, яким норми ст.195 СК україни викладено у новій редакції. Зокрема, ч. 2 ст.195 цього Кодексу передбачено, що заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Вказаний Закон набрав чинності 08 липня 2017 року.

Згідно ч. 1 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції станом на 05 квітня 2015 року, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Аналогічне положення закріплено й у ч. 1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02 червня 2016 року, яка чинна на теперішній час.

Отже для визначення заборгованості по аліментам, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, береться заробітна плата по місцевості, у якій проводяться виконавчі дії та на територію якої поширюється юрисдикція.

Відповідно, у період, коли виконавче провадження перебувало на виконанні Крюківського ВДВС м. Кременчука, а саме до квітня 2017 року включно, державним виконавцем обґрунтовано для визначення розміру заборгованості приймалась до уваги середня заробітна плата по місту Кременчуку Полтавської області.

Матеріалами справи підтверджується, що державним виконавцем Крюківського ВДВС при передачі виконавчого провадження щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 до Світловодського МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області було здійснено розрахунок заборгованості за період з березня 2015 року по квітень 2017 року з урахуванням середньої заробітної плати працівника для міста Кременчука.

Державним виконавцем Світловодського МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області з 24 травня 2017 року по 01 жовтня 2018 року визначено заборгованість за аліментами відповідно до вимог ч.2 ст.195 СК України, виходячи із середньої заробітної плати працівника по місту Світловодську.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильності визначення державним виконавцем розміру заборгованості за аліментами за період з 26 лютого 2015 року по 01 жовтня 2018 року фактично зводяться до оскарження дій державного виконавця Крюківського ВДВС.

Проте, в судовому засіданняі апеляційного суду заявник пояснив, що після звільнення з ПП «Кремінь ТС» в м.Кременчук, до Крюківського ВДВС з письмовою заявою про передачу виконавчого провадження за місцем його проживання у м. Світловодську Кіровоградської області, не звертався.

Розмір заборгованості за аліментами, нарахований Крюківським ВДВС в установленому законом порядку не оскаржував, також не оскаржував бездіяльність державного виконавця щодо передачі виконавчого провадження за місцем проживання боржника.

Оскільки виконавче провадження перебуває на примусовому виконанні у Світловодському МРВ ДВС з 24 травня 2017 року, доводи заявника про неправомірність дій державного виконавця Світловодського МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області за період з 26 лютого 2015 року по 24 травня 2017 року є безпідставними, оскільки в цей період виконавче провадження перебувало на примусовому виконанні у Крюківському ДВС.

Правильність визначення державним виконавцем Світловодського МРВ ДВС заборгованості за аліментами, виходячи із середнього заробітку по місту Світловодську, заявником не оскаржується.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, є такими, що не ґрунтуються на законодавстві, що регулює порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) боржника.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду залишається без змін.

Заявник не позбавлений права звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів відповідно до ст.192 СК України.

Керуючись ст.268, п.1 ч.1ст.374, ст. ст.375, 381-383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без

задоволення.

Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 квітня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 02 серпня 2019 року.

Головуюча суддя Л. В. Суровицька

Судді Т. М. Авраменко

О. Л. Дуковський