АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року

м. Чернівці

справа № 725/1308/19

провадження 822/774/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.

суддів Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.

секретар Вовкун Н.Ю.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариства з обмеженою відповідальність «Сітка Захід Груп»

третя особа Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Чернівецької міської ради

апеляційна скарга ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 22 травня 2019 року

головуючий в суді першої інстанції суддя Федіна А.В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітка Захід Груп» в особі вищого органу управління - загальних зборів учасників ТзОВ «Сітка Захід Груп» (далі- ТзОВ «Сітка захід Груп»), третя особа Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Чернівецької міської ради про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити дії.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТзОВ «Сітка Захід Груп» від 20 вересня 2018 року за №5/2018 ОСОБА_1 було призначено на посаду директора ТзОВ «Сітка Захід Груп».

09 листопада 2018 року позивач звернувся до одноособового учасника ТзОВ «Сітка Захід Груп» ОСОБА_3 із заявою про звільнення з займаної посади за власним бажанням.

22 листопада 2018 року позивач звернувся до представників ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із заявою про скликання загальних зборів щодо його звільнення із займаної посади за власним бажанням.

Разом з тим, позивач зазначає, що жодних дій щодо скликання та проведення загальних зборів учасників товариства та рішення про його звільнення з посади директора ТзОВ «Сітка Захід Груп» не приймалося.

Посилався на те, що наведені обставини стали підставою для видачі ним 06 грудня 2018 року наказу №168 про його звільнення з посади директора, за власним бажанням.

Просив суд, визнати трудові відносини між ним та ТзОВ «Сітка Захід Груп» припиненими, з 06 грудня 2018 року.

Зобов`язати Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Чернівецької міської ради внести зміни до Єдиного держаного реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, шляхом виключення відомостей про ОСОБА_1 , як директора (керівника) та підписанта ТзОВ «Сітка Захід Груп».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22 травня 2019 року в позові ОСОБА_1 до ТзОВ «Сітка Захід Груп», третя особа - Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Чернівецької міської ради про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що процедура звільнення директора із займаної посади та припинення трудових відносин з товариством передбачає прийняття відповідного рішення загальними зборами товариства, а тому повноваження директора як посадової особи припиняються з моменту прийняття відповідного рішення загальних зборів товариства та внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Оскільки відповідного рішення про припинення трудових відносин з ОСОБА_1 загальними зборами ТзОВ «Сітка Захід Груп» не приймалось, а тому відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також суд прийшов до висновку, що не було дотримано процедури звільнення позивача із займаної ним посади за власним бажанням.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи та заперечень інших учасників справи

ТзОВ «Сітка Захід Груп» подала відзив на апеляційну скаргу.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Посилається на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а аргументи апеляційної скарги є безпідставними.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Сітка Захід Груп» від 20 вересня 2018 року за №5/2018 ОСОБА_1 було призначено на посаду директора ТзОВ «Сітка Захід Груп» (а.с.12-13).

30 жовтня 2018 року позивача було відсторонено від виконання обов`язків директора ТзОВ «Сітка Захід Груп» з внесенням відповідних відомостей до Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про тимчасово виконуючого обов`язки директора товариства - ОСОБА_3.

09 листопада 2018 року позивач звернувся до одноособового учасника ТзОВ «Сітка Захід Груп» ОСОБА_3 із заявою про звільнення із займаної посади за власним бажанням (а.с.37), а 22 листопада 2018 року - до представників ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із заявою про скликання загальних зборів щодо його звільнення із займаної посади за власним бажанням (а.с.38-39).

З матеріалів справи вбачається, що 06 грудня 2018 року, будучи відстороненим від виконання обов`язків директора, позивач видав наказ №168, яким звільнив себе з посади директора ТзОВ «

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Встановлено, що у визначений законом строк загальні збори учасників товариства не проведені, питання про звільнення позивача з посади директора не вирішено, що порушує права позивача, як працівника.

Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Пунктом 1 частини першої статті 23 КЗпП України визначено, що трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк.

У відповідності до ст. ст. 97 та 98 ЦК України органами управління товариства є загальні збори його учасників, які мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору також є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

За приписами статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

З урахуванням вищенаведеного позивач, користуючись своїм правом, у встановленому законом порядку, попередив відповідача (як власника та уповноважений ним орган) письмово за два тижні, про свій намір припинити трудові відносини, натомість відповідачі не виконали свій обов`язок оформити розірвання трудового договору укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника.

За правилами, встановленими частинами третьою та шостою статті 13 ЦК України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що не вирішуючи питання про звільнення позивача з посади директора шляхом проведення загальних зборів за умови, коли останній достатньо зрозуміло та достатніми засобами висловив своє бажання припинити трудові відносини, відповідач порушує обмежує право позивача на працю та вільний вибір, яке гарантоване ст.43 Конституції України.

За змістом статті 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.

Згідно з частиною першою статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Європейський суд з прав людини вказує, що приватне життя «включає право особи на формування та розвиток стосунків з іншими людьми, включаючи стосунки професійного або ділового характеру». Стаття 8 Конвенції «захищає право на особистий розвиток та право встановлювати та розвивати стосунки з іншими людьми та оточуючим світом». Поняття «приватне життя» в принципі не виключає відносини професійного або ділового характеру. Врешті-решт, саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки з оточуючим світом. Отже, обмеження, накладені на доступ до професії, були визнані такими, що впливають на «приватне життя». (OLEKSANDR VOLKOV v. UKRAINE, № 21722/11, § 165, ЄСПЛ, від 09 січня 2013 року).

З урахуванням положень частини першої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної практики Європейського Суду з прав людини слід зробити висновок, що наявність у реєстрі інформації щодо позивача як про керівника товариства відноситься до професійної діяльності останнього та охоплюється поняттям «приватне життя».

Підстави припинення трудового договору передбачені статтею 36 КЗпП України, серед яких такі як угода сторін, закінчення строку такого договору, його розірвання з ініціативи працівника або з ініціативи власника тощо. Позивач просив припинити трудові правовідносини з товариством на підставі частини першої статті 38 КЗпП України - з ініціативи працівника.

Конституційний Суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Враховуючи порушення права позивача на припинення трудового договору, обраний ним спосіб захисту направлений на відновлення його трудових прав, гарантованих Конституцією України.

Передбачений частиною першою статті 38 КЗпП України порядок розірвання трудового договору з ініціативи працівника передбачає попередження ним про це власника або уповноважений орган письмово за два тижні.

За встановлених у цій справі обставин положення закону щодо письмового попередження власника про бажання працівника звільнитись нівелюється, а іншого порядку звільнення з ініціативи працівника чинне законодавство не передбачає.

Недосконалість національного законодавства та прогалини у правовому регулюванні певних правовідносин не можуть бути підставою для позбавлення особи права на захист його порушених прав у обраний ним спосіб.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22 травня 2016 року (справа № 727/61865/16-ц).

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 про припинення його трудових відносин з ТзОВ «Сітка Захід Груп» на підставі статті 38 КЗпП України, у зв`язку із звільненням за власним бажанням, з 06 грудня 2018 року, підлягають задоволенню, а рішення суду скасуванню в цій частині.

Щодо стосується позовної вимоги про зобов`язання Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Чернівецької міської ради внести зміни до Єдиного держаного реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, шляхом виключення відомостей про ОСОБА_1 , як директора (керівника) та підписанта ТзОВ «Сітка Захід Груп», то суд не може зобов`язати вказаний орган внести зміни до Єдиного реєстру, оскільки його не було залучено до участі в справі, в якості відповідача.

Враховуючи наведене вище, рішення суду в цій частині підлягає зміні з підстав, які викладені в мотивувальній частині постанови.

Щодо судових витрат

Відповідно до правил статті 141 ЦПК України слід змінити розподіл судових витрат.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що апеляційний суд приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, тобто задовольнив одну немайнову позовну вимогу (50% ціни позову).

Згідно з п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду першої інстанції, ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 1536 гривень, що підтверджується квитанцією №57 від 06 березня 2019 року (а.с.1) та за подання до суду апеляційної скарги апелянт сплатив 2 305 гривень 50 коп. судового збору, що підтверджується квитанцією №88 від 21 червня 2019 року(а.с. 180).

З огляду на зазначене, слід стягнути з відповідача ТзОВ «Сітка захід Груп» на користь ОСОБА_1 768 гривень в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви та 1 152 гривні 75 коп. в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 22 травня 2019 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітка Захід Груп» про визнання трудових відносин припиненими скасувати. Позов в цій частині задовольнити.

Визнати припиненими трудові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сітка Захід Груп» та директором товариства ОСОБА_1 , на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України, у зв`язку із звільненням за власним бажанням, з 06 грудня 2018 року.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позову про зобов`язання Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Чернівецької міської ради внести зміни до Єдиного держаного реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, шляхом виключення відомостей про ОСОБА_1 , як директора (керівника) та підписанта ТзОВ «Сітка Захід Груп» змінити з підстав зазначених в мотивувальній частині постанови.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітка Захід Груп» на користь ОСОБА_1 768 гривень в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви та 1 152 гривні 75 коп. в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови 01 серпня 2019 року.

Головуючий М.І.Кулянда

Судді О.О.Одинак

Н.Ю. Половінкіна