Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/883/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
23 липня 2019 року м. Овруч
Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Гришковець А. Л.
з секретарем Павленко Л. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстраційного обліку , -
Позивач звернувся до суду і просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1 та надати дозвіл на зняття її з реєстраційного обліку, мотивуючи тим, що йому на праві приватної власності належить вказана квартира, яку він купив у відповідача та її родичів. Відповідач в квартирі не проживала і не проживає більше десяти років. Місце її проживання на даний час йому не відоме. ЇЇ реєстрація в квартирі перешкоджає йому повноцінно користуватися квартирою, створює певні незручності, зокрема він має платити надмірну плату за комунальні платежі.
В судове засідання позивач не з`явився, але надав заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі. Свої позовні вимоги підтримав. Погоджується на заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, не повідомивши про причини неявки, хоча відповідно до ст.ст. 128-130 ЦПК України своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням.
Суд, вислухавши показання свідка та дослідивши в судовому засіданні письмові докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі зареєстрована і відповідач. Вказані обставини підтверджуються копією договору купівлі-продажу квартири від 27.07.2018, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №132400497 від 27.07.2018, довідкою КП «Гарне місто» Овруцької міської ради №2589 від 20.03.2019 (а.с. 6-9).
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Тобто, як випливає із указаної правової норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язана з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.
Відповідно до ст.150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Аналогічна норма закріплена і в ст.383 ЦК України.
Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Факт не проживання ОСОБА_2 у спірній квартирі більше десяти років підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , яка є сусідкою та проживає в квартирі АДРЕСА_2 , і яка пояснила, що ОСОБА_2 ніколи не жила у спірній квартирі скільки вона пам`ятає як стала жити в цьому будинку, а це близько 20 років. Десять років назад приблизно вона приїхала та побула буквально пару днів. З того часу ніколи не появлялася.
Таким чином, обравши постійним місцем проживання інший населений пункт, відповідач втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Позивачем сплачено судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. в доход держави.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), 1952 року народження, яка зареєстрована в по АДРЕСА_3 , такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1 .
В задоволенні решти вимог відмовити.
Про перегляд заочного рішення може бути подана заява протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення на заочне рішення до апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: А. Л. Гришковець
повний текст рішення виготовлено 24.07.2019