ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року м. Чернівці

справа № 714/18/19

провадження 22-ц/822/918/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретар Собчук І.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 08 липня 2019 року в цивільній справі за позовом керівника Сторожинецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про звільнення та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В січні 2019 року керівник Сторожинецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про звільнення та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовував слідуючими обставинами. Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000143, відомості щодо якого були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2018 року за ст. 197 КК України, встановлено факт самовільного зайняття і використання відповідачкою земельної ділянки по АДРЕСА_1 загальною площею 0,8137 га. Так як розмір шкоди спричиненої діями відповідачки за обставин самовільного зайняття земельної ділянки був незначним, провадження у кримінальній справі було закрито.

За даним фактом 23.07.2018 року відповідачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 170 грн. За обставин подальшого використання відповідною земельної ділянки 11.09.2018 року відповідачку повторно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 170 грн.

Попри такі порушення, відповідачка і надалі продовжує використовувати земельну ділянку без належного її оформлення, отримання дозволу на її використання згідно із положеннями Земельного кодексу України.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення інтересів держави які підлягають захисту у судовому порядку, що і стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом, обравши спосіб захисту - відновлення становища, яке існувало до порушення та повернення земельної ділянки у державну власність шляхом її звільнення, зобов`язавши відповідачку знести самовільно встановлений паркан.

Просив зобов`язати ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення (несільськогосподарських угіддя), загальною площею 0,8137 га, яка розташовані на території АДРЕСА_1 та повернути її у державну власність в особі Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області шляхом знесення самовільно встановленого паркану.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь прокуратури Чернівецької області витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 08 липня 2019 року позов задоволено, зобов`язано ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення (несільськогосподарських угіддя), загальною площею 0,8137 га, яка розташована на території АДРЕСА_1 та повернути її у державну власність в особі Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області шляхом знесення самовільно встановленого паркану.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь прокуратури Чернівецької області витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 08 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим, таким, що прийнято судом з неправильним визначенням відповідно до встановлених обставин правовідносин та з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що на підставі рішення сесії Куликівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області №15-04/11 від 21.03.2011р її чоловікові ОСОБА_3 погоджено надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,8137 га із земель запасу сільської ради на території Куликівської сільської ради(за межами населеного пункту).

Відповідна проектна документація з 2012 року виготовлялась за замовленням ОСОБА_3 приватним підприємством «Експертзем», відповідно до укладеного між ними Договору №141від 20.02.2012 року.

Висновком Герцаївської РДА в Чернівецькій області №25 від 22.06.2012 року погоджено проект землеустрою відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3

Незважаючи на існування відповідного рішення органу місцевого самоврядування ОСОБА_3 не встиг зареєструвати право власності на земельну ділянку.

Також вважає, що в прокурора відсутні правові підстави для звернення до суду з даним позовом, виходячи з його повноважень закріплених у статті 131-1 Конституції України. На її думку витребування земельної ділянки до моменту поки їй не буде присвоєно кадастровий номер з метою її ідентифікації, є передчасним.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Головне управління Держгеокадастру у в Чернівецькій області подало відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , керівник Сторожинецької місцевої прокуратури в інтересах держави подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1

Просять апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, посилаються на те, що аргументи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,8137 га відноситься до земель державної власності та розташована по АДРЕСА_1 , за межами с.Куліківске Герцаївського району Чернівецької області.

Вказані обставини підтверджуються актами перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки, протоколами про адміністративні правопорушення від 19.07.2018року та 11.09.2018 року, складеними відносно відповідачки за ст. 53-1 КУпАП, приписами винесеними Держгеокадастром на адресу відповідачки.

За змістом постанов про накладення адміністративного стягнення винесених відносно відповідачки Держгеокадастром від 23.07.2018 року та 11.09.2018 року, останню було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП, саме за самовільне зайняття земельної ділянки державної власності площею 0,8137 га що по АДРЕСА_1 яку вона використовує під сільськогосподарські культури огородивши її парканом.

Відповідачка користується спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави. Таке використання відповідачкою спірної земельної ділянки має ознаки самовільного використання.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля є об`єктом права власності Українського народу; від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до положень ст. 80 ЗК України, держава є суб`єктом права власності на землі державної власності яка реалізує право власності через відповідні органи державної влади.

Пунктом 1, п.п. «г» п. 4 розд. II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» № 5245-VI від 6 вересня 2012 року якій набрав законної сили з 1 січня 2013 року встановлено, що з дня набрання чинності цим Законом у державній власності залишаються усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" пункту 3 цього розділу - земельні ділянки комунальної власності.

У разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, не внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, а також її затвердження здійснюються за межами населених пунктів - органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють розпорядження такими земельними ділянками (п. 6 розд. II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону).

Частиною 4 ст. 122 ЗК України встановлено, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, передаються у власність або у користування для всіх потреб за рішенням центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів.

Згідно з пунктами 1, 7 Положення «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14.01.2015 року, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру. Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області як територіальний орган Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру від 29 вересня 2016 року.

Одним із завдань Головного управління Держгеокадастру є розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Нормою ст. 125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 ЗК України).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить, зокрема, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно, право володіння, право користування (сервітут), право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право забудови земельної ділянки (суперфіцій), право постійного користування та право оренди земельної ділянки, право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном.

Отже, обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є внесення відомостей про право власності або користування цією земельною ділянкою до Державного реєстру прав, а також наявність у особи зареєстрованого в органах виконавчої влади з питань земельних ресурсів відповідного правовстановлюючого документу.

Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Зі змісту ч.2, ч.3 ст.152 ЗК України вбачається, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Відповідно до ст.126 ЗК України державний акт є документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, надану у власність відповідним рішенням.

В статті 212 ЗК України зазначено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що приведення земельних ділянок у придатний для користування стан включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що земельна ділянка площею 0,8137 га відноситься до земель державної власності та розташована по АДРЕСА_1 , за межами с. Куліківске Герцаївського району Чернівецької області.

Актами перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 19.07.2018р., 11.09.2018р. та 12.10.2018р. підтверджується самовільне зайняття та використання відповідачем земельної ділянки площею 0,8137га, яка розташована на території АДРЕСА_1 , а також встановлення огорожі.

З матеріалів справи вбачається, що при виявлені порушень земельного законодавства 19.07.2018р. Головним управлінням Держгеокадастру у Чернівецькій області було складено Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за самовільне зайняття земельної ділянки шляхом її огородження.

Зазначене підтверджується Актом обстеження земельної ділянки від 18.07.2018р. та Приписом Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області від 19.07.2018р.

23.07.2018р. відповідач за зазначене порушення земельного законодавства була притягнута до адміністративної відповідальності, що підтверджується Постановою про накладення адміністративного стягнення від 23.07.2018р. та сплатила 936,06грн. - розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, чим визнала допущені нею порушення земельного законодавства.

11.09.2018р. Головним управлінням Держгеокадастру у Чернівецькій області було складено Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за самовільне зайняття земельної ділянки шляхом її огородження.

Виявлене порушення також підтверджується Приписом Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області від 11.09.2018р.

Відповідно до Постанови про накладення адміністративного стягнення від 11.09.2018р. відповідач ОСОБА_1 за порушення земельного законодавства, зокрема самовільне зайняття земельної ділянки, була притягнута до адміністративної відповідальності та сплатила штраф в розмірі 170грн.

Зазначеними доказами спростовуються доводи апелянта про відсутність порушень земельного законодавства, безпідставність позову з посиланням на те, що спірна земельна ділянка не сформована, не ідентифікована, не має кадастрового номеру.

Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 зобов`язана звільнити земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення (несільськогосподарських угіддя) загальною площею 0,8137 га, яка розташовані на території АДРЕСА_1 та повернути її у державну власність в особі Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області шляхом знесення самовільно встановленої огорожі є правильним.

Що стосується доводів апелянта про відсутність у прокурора правових підстав для звернення до суду з даним позовом, виходячи з його повноважень закріплених у статті 131-1 Конституції України, колегія вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд першої інстанції, з посиланням на ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», правильно зазначив, що за змістом позовних вимог прокурор, звертаючись до суду з позовом обґрунтовує наявність державного інтересу самовільним використанням ОСОБА_1 земельної ділянки державної власності площею 0,8137 га.

Оскільки, Сторожинецька місцева прокуратура, обґрунтувала позовні вимоги тим, що Держгеокадастр тривалий час, а саме з 12.10.2018 року не вживав заходів, спрямованих на повернення до державної власності земельної ділянки сільськогосподарського призначення яку незаконно використовує ОСОБА_1 . чим порушується інтереси держави, суд правильно прийшов до висновку щодо наявності у прокурора, в даному випадку, права звертатися в суд з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області.

Сам факт не звернення до суду Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області з позовом свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження щодо повернення земельної ділянки, у зв`язку із чим у прокурора виникають обгрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Враховуючи, що прокурор Сторожинецького району Чернівецької області, обґрунтовуючи свої позовні вимоги надав суду всі належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 самовільно захопила земельну ділянку та встановила на ній огорожу, за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду), суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зобов`язання відповідача повернути самовільно зайняту земельну ділянку, приведення її у придатний для використання стан шляхом знесення самовільно встановленої огорожі.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 08 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови - 7 листопада 2019 року.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

Вірно з оригіналом :