Справа № 502/1520/19
15 листопада 2019 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області
головуючого - судді Масленикова О.А.
секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.
розглянувши цивільну справу за позовом
про визнання договору дійсним та визнання права власності
Позивач звернулася до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. На обґрунтування позовних вимог в уточненій позовній заяві зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_3 , який на день смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 . 27 січня 1999 року позивач ОСОБА_1 , її чоловік ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та продавець ОСОБА_2 уклали між собою у представництві в м. Ізмаїл Одеської товарної біржі договір купівлі-продажу нерухомого майна реєстровий № 4038 житлового будинку АДРЕСА_1 . Договір купівлі - продажу, укладений у представництві в м. Ізмаїл Одеської товарної біржі був зареєстрований 28 січня 1999 року в Кілійському «Районному бюро технічної інвентаризації». Житловий будинок АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого Кілійським міськвиконкомом від 15.06.1990 року за № 389. Згідно довідки № 298 виданої КП КМР «БТІ» «БТІ» № 298 від 03.05.2019 р. власниками по 1/2 частині кожний житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу зареєстрований представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл 27.01.1999 р. реєстр. № 4038, зареєстрований Кілійським КП «РБТІ» в реєстр. кн. 38 стор. 99 реєстр. № 3221. Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складалося з 1/2 частини житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 . Позивач є дружиною ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 14.10.1985 р. Позивач у встановлений законом строк подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, в наслідок чого, приватним нотаріусом Юрченко М.Є. була відкрита спадкова справа № 51/2019 від 06.06.2019 р. Позивач, як спадкоємець за законом, звернулася до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлого ОСОБА_3 , в тому числі на спадкове майно, яке складалося з 1/2 частини житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 , однак їй було відмовлено, через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок та рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання.
В зв`язку з зазначеним, позивач просила суд:
- визнати дійсним договір купівлі - продажу нерухомого майна, укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , зареєстрований 27.01.1999 року представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл за реєстраційним № 4038;
- встановити факт належності по 1/2 частині кожному житлового будинку з будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 загальною площею 94,5 кв.м. та житловою площею, 52,9 кв.м., гаражу - літ. Б1, сараю літ. В1, навісу - літ. Е1, убиральні - літ. Ж1, душу - літ. З1, сараю літ. И1, літньої кухні літ. К1, надвірних споруд - № 1-5, І, як за власником;
- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 загальною площею 94,5 кв.м. та житловою площею, 52,9 кв.м., гаражу - літ. Б1, сараю літ. В1, навісу - літ. Е1, убиральні - літ. Ж1, душу - літ. З1, сараю літ. И1, літньої кухні літ. К1, надвірних споруд - № 1-5, І в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2
Представником позивача було надано заяву про розгляд справи без його присутності, в якій він повністю підтримав позовні вимоги.
Відповідач ОСОБА_2 повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, повторно в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за її відсутності суду не надала.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд ухвалює заочне рішення по справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.
Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.
Шлюб між рос. « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_4 та рос. « ОСОБА_5 » ІНФОРМАЦІЯ_3 був укладений 14.10.1985 року в м. Кілія рай.відділ ЗАГС Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_2 від 14.10.1985 року, актовий запис № 180. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєне прізвище рос. « ОСОБА_6 ».
Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 628, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
27 січня 1999 року покупці ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та продавець ОСОБА_2 уклали між собою у представництві в м. Ізмаїл Одеської товарної біржі договір купівлі-продажу нерухомого майна реєстровий № 4038 житлового будинку АДРЕСА_1 . Договір купівлі - продажу, укладений у представництві в м. Ізмаїл Одеської товарної біржі був зареєстрований 28 січня 1999 року в Кілійському «Районному бюро технічної інвентаризації».
Згідно довідки № 298 виданої КП КМР «БТІ» «БТІ» № 298 від 03.05.2019 р. власниками по 1/2 частині кожний житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу зареєстрований представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл 27.01.1999 р. реєстр. № 4038, зареєстрований Кілійським КП «РБТІ» в реєстр. кн. 38 стор. 99 реєстр. № 3221.
Відповідно до технічного паспорту, складеного КП КРР «РБТІ», житловий будинок по АДРЕСА_1 в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 загальною площею 94,5 кв.м. та житловою площею, 52,9 кв.м., гаражу - літ. Б1, сараю літ. В1, навісу - літ. Е1, убиральні - літ. Ж1, душу - літ. З1, сараю літ. И1, літньої кухні літ. К1, надвірних споруд - № 1-5, І.
Як вбачається з інформаційного листа від 12.06.2019 р. № 271/02-14/51/2019, приватний нотаріус Юрченко М.Є. на підставі звернення ОСОБА_1 щодо оформлення спадщини, роз`яснив, що оскільки не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, за їх відсутності питання оформлення спадщини вирішується в судовому порядку.
З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56434610 від 06.06.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , 06.06.2019 ІНФОРМАЦІЯ_4 . приватним нотаріусом Юрченко М.Є. була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 64290193 та номером у нотаріуса 51/2019.
При вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:
У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.
Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо встановлення факту належності по 1/2 частині кожному житлового будинку з будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє зазначену вимогу.
У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Оскільки договір купівлі-продажу сторонами було укладено у 1999 році, суд застосовує відповідні положення Цивільного кодексу УРСР, що діяли на момент укладення договору.
Положеннями ст. 47 ЦК УРСР передбачено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу.
Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконувала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Статтею 48 ЦК УРСР передбачено, що недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей.
По недійсній угоді кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах. Якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.
У відповідності до вимог ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 27 цього Кодексу).
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
На дату укладання договору купівлі-продажу, товарні біржі в Україні реєстрували подібні договори, посилаючись на ст. ст. 3, 15, 17 Закону України «Про товарні біржі».
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Як зазначено в п. 1.5 Розділу 1 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлового політики України від 09.06.98 № 121, яка була чинною на час укладення сторонами відповідного договору купівлі-продажу та яка визначала порядок здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в Україні, - державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюють комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації.
Відповідно до п. 9 Додатку 1 до вказаної Інструкції, - договори купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржею, віднесено до переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна.
Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскільки на момент укладення договору сторони керувались положеннями спеціального законодавства щодо укладення договорів на товарній біржі, під час оформлення договору купівлі-продажу сторони були ознайомлені з його умовами, ніяких претензій з питання оформлення договору не виникало; договір було укладено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства, за спільною згодою сторін та на прийнятних для сторін умовах, умови договору сторонами повністю виконано, право власності позивачів на придбане нерухоме майно зареєстроване відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, зокрема з дотриманням вимог Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлового політики України від 09.06.98 № 121, суд приходить до висновку, що позивач на законних підставах набув право власності на придбане майно і не взмозі розпоряджатися ним на власний розсуд з причин, що не залежать від нього та позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим вважає, що право власності позивача підлягає захисту відповідно до ст. 16 ЦК України, а тому задовольняє позов.
Керуючись 12, 81, 259, 263-265, 280-282, 315 ЦПК України, ст. ст. 47, 227 ЦК УРСР, Законом України «Про товарну біржу», ст. ст. 16, 328, 1261 ЦК України, суд -
Визнати дійсним договір купівлі - продажу нерухомого майна, укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , зареєстрований 27.01.1999 року представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл за реєстраційним № 4038.
Встановити факт належності по 1/2 частині кожному житлового будинку з будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 загальною площею 94,5 кв.м. та житловою площею, 52,9 кв.м., гаражу - літ. Б1, сараю літ. В1, навісу - літ. Е1, убиральні - літ. Ж1, душу - літ. З1, сараю літ. И1, літньої кухні літ. К1, надвірних споруд - № 1-5, І, як за власником.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 загальною площею 94,5 кв.м. та житловою площею, 52,9 кв.м., гаражу - літ. Б1, сараю літ. В1, навісу - літ. Е1, убиральні - літ. Ж1, душу - літ. З1, сараю літ. И1, літньої кухні літ. К1, надвірних споруд - № 1-5, І в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников