ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 483/2426/18
Провадження № 2/483/201/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

03 травня 2019 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Чаус Л.В.

при секретарі Шилінскас О.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,

представника третьої особи - органу опіки та піклування Очаківської міської ради Шкодіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа - орган опіки та піклування Очаківської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком, -

В С Т А Н О В И В:

17 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з вказаним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Свої вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . В будинку зареєстровані відповідачі, однак за вказаною адресою не проживають тривалий час, що позбавляє її можливості отримувати соціальні виплати та розпорядитися належним нерухомим майном. Посилаючись на викладені обставини, просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житловим будинком.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили про їх задоволення. Позивачка пояснила, що відповідачка ОСОБА_5 , яка є її дочкою, не проживає в будинку з 2012 року, а з серпня 2018 року перебуває за межами України, точне місце її проживання невідоме. Дочка ОСОБА_3 та її син ОСОБА_4 не проживають в будинку з 2015 року, коли ОСОБА_3 вийшла заміж та вони переїхала на постійне проживання в м. Київ, де остання має постійне місце роботи.

Відповідачка ОСОБА_5 в судове не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена шляхом оголошення на офіційному сайті судової влади, про причини своєї неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надавала.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала відзив, в якому, заперечуючи проти позову, зазначила, що відсутність її та сина ОСОБА_4 за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , є тимчасовою та на це є поважні причини. Так, у зв`язку з хворобою сина у 2015 році вона відвезла його на лікування в м. Київ. Крім того, з 2016 року вона навчається в м. Києві в Національному педагогічному університеті ім. М.П.Драгоманова. Інше постійне місце проживання нею не обиралось, вони досить часто проживають в будинку АДРЕСА_1 та вважають вказаний будинок своїм постійним місцем проживання.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Очаківської міської ради Шкодіна О.С. в судовому засіданні залишила вирішення спору на розсуд суду, з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини. При цьому, зазначила, що ОСОБА_3 ухилилась від надання органу опіки та піклування документів, які необхідні були для надання відповідного висновку.

Заслухавши пояснення відповідачки, її представника та представника третьої особи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 належить на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 липня 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за НОМЕР_1, та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 68940007 від 29 вересня 2016 року (а.с. 51, 52).

За зазначеною вище адресою зареєстровані: чоловік позивачки ОСОБА_6 - з 19 січня 2014 року, її доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - з 08 липня 2003 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - з 14 лютого 2002 року, та онук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є сином ОСОБА_3 - з 07 грудня 2018 року, що підтверджується довідкою відділу забезпечення діяльності Центру надання адміністративних послуг Очаківської міської ради від 10 грудня 2018 року №1/1499 та копією будинкової книги (а.с. 53).

Відповідно до акту обстеження від 11 грудня 2018 року, складеного депутатом Очаківської міської ради Москальським А.П., в будинку АДРЕСА_1 проживають позивачка ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_6 Доньки позивачки ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та її онук ОСОБА_4 не проживають в будинку з жовтня та липня 2017 року, відповідно (а.с. 21).

Факт того, що відповідачі не проживають за вищевказаною адресою кілька років підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно положень ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність позову є підставою для відмови у його задоволенні, а недоведеність заперечень - тягне за собою протилежний результат.

Відповідачками ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не надано суду доказів того, що вони відсутні за зареєстрованим місцем проживання менше одного року та що вони тимчасово не проживають за місцем реєстрації з поважних причин.

Відповідачка ОСОБА_3 посилається на необхідність лікування сина в м. Києві та її навчання. На підтвердження факту навчання нею надано довідку від 14 листопада 2018 року про те, що вона є студентом 3 курсу факультету педагогіки і психології Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова (а.с. 79). Разом з тим, з довідки вбачається, що навчання відповідачки є заочним, а тому факт навчання суд не може прийняти до уваги як поважну причину її тривалої відсутності за зареєстрованим місцем проживання.

Згідно копій медичних документів, наданих відповідачкою ОСОБА_3 , її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на обліку у лікаря невропатолога, у 2015-2016 роках проходив лікування в Київській психоневрологічній лікарні №2 та обстежується в інших лікувальних закладах м. Києва (а.с. 86-94). Однак доказів того, що ОСОБА_4 потребує постійного перебування в лікувальних закладах і таке лікування неможливе за зареєстрованим місцем проживання, відповідачкою суду не надано.

Натомість, як вбачається з інформації Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з електронної бази даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 12 квітня 2019 року № 3015/05.01 (а.с. 172), наданої відповідно до ухвали суду за клопотанням представника позивачки, відповідачці ОСОБА_3 у період з березня 2017 року по лютий 2019 року Управлінням освіти Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації щомісячно нараховувалась заробітна плата, що вказує на те, що вона у вказаний період мала постійну роботу в м. Києві та, відповідно, не могла проживати в м. Очакові Миколаївської області.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не проживають за місцем реєстрації більше одного року без поважних причин, а тому позовні вимоги про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, вимога щодо неповнолітнього ОСОБА_4 , який є онуком позивачки, не може бути задоволена, оскільки він зареєстрований в будинку 07 грудня 2018 року, тобто з моменту його реєстрації минуло менше одного року, а тому в цій частині позову слід відмовити.

Крім цього, у порядку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 по 234 грн. 93 коп. з кожної на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування сплаченого судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком, - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 та з ОСОБА_5 по 234 (двісті тридцять чотири )грн. 93 коп. з кожної на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13 травня 2019 року.

Головуючий: