Справа № 459/1668/17 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/811/416/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Куцика І.Б.

з участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Червоноградського міського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 30 липня 2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

в червні 2017 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися з позовом до ОСОБА_1 , старшого державного виконавця Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Оліярник Г.В., третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 , про визнання недійсними та незаконними постанови ВП №49678049 від 13.06.2017 року про передачу стягувачу ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №459/2593/15-ц квартири та акту №7119 від 13.06.2017 року про передачу майна у власність стягувачу ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу по вищевказаному виконавчому листу, визнання неправомірною та незаконною передачу квартири на користь ОСОБА_1 , припинення передачі спірної квартири на підставі вищевказаної постанови та акту державного виконавця Оліярник Галини Вікторівни, відновлення становища, яке існувало до порушення, а саме, до передачі спірної квартири ОСОБА_1

В обгрунтування позову покликались на те, що 03 червня 2017 року, старшим державним виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Оліярник Г.В., була винесена постанова ВП № 49678049 про передачу стягувачу ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 459/2593/15-ц від 07.12.2015 р. квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить боржнику, ОСОБА_3 , а 13 червня 2017 року був складений акт про передачу стягувачу ОСОБА_1 у власність у рахунок погашення боргу вищевказаної квартири, що належить боржнику ОСОБА_3 на підставі правовстановлюючих документів: протокол проведення електронних торгів № 262272 від 12.06.2017 року. Майно передане стягувачу в рахунок погашення суми боргу в розмірі 268 816, 80 грн. згідно з виконавчим документом № 459/2593/15-ц, виданим 07.12.2015 року. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно. Матеріалами справи підтверджується, що 12.06.2017 року державним виконавцем було скеровано на адресу стягувача ОСОБА_1 повідомлення про залишення за собою нереалізованого майна, та 13.06.2017 року на адресу Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області надійшло звернення представника стягувача ОСОБА_1 про залишення за собою нереалізованого майна. Вважає оскаржувані постанови державного виконавця незаконними з тих підстав, що державний виконавець безпідставно не врахував, що ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 03 квітня 2017 року (справа № 459/398/17) звіт про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 скасовано, та зобов`язано старшого державного виконавця Оліярник Г.В. здійснити повторно оцінку квартири АДРЕСА_2 та призначити для її здійснення суб`єкта оціночної діяльності іншого, а ніж ФОП ОСОБА_6 . Крім цього, в акті від 13.06.2017 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу державний виконавець зазначила, що майно передається в рахунок погашення суми боргу в розмірі 268 816, 80 грн. згідно з виконавчим документом №459/2593/15, виданим 07.12.2015 року, однак в даному випадку державний виконавець передала майно не за початковою вартістю - 384 024, 00грн., а за кінцевою вартістю, яку сама визначила 268 816, 80 грн., яка є на 115184, 00 грн. меншою, чим порушуються її права на реалізацію квартири за більшою ціною, а відтак і зменшенням боргу. Крім того зазначали, що при передачі спірної квартири ОСОБА_1 , будуть порушені житлові права інваліда першої групи ОСОБА_4 , так як відповідно до договору дарування даної квартири ОСОБА_4 має право довічного проживання в даній квартирі, іншого житла в нього не має.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Постанову старшого державного виконавця Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Оліярник Г.В. ВП №49678049 від 13.06.2017 року про передачу стягувачу ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №459/2593/15-ц квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , та акт №7119 від 13.06.2017 року про передачу майна у власність стягувачу ОСОБА_1 у рахунок погашення боргу за виконавчим листом №459/2593/15-ц квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 визнано недійсними та їх скасовано.

Квартиру АДРЕСА_2 повернуто власнику ОСОБА_3 .

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив Червоноградський міський відділ державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області, покликаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення. Апелянт зазначає, що державний виконавець здійснив передбачені чинним законом дії з метою виконання виконавчого листа, для передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу. В апеляційній скарзі покликається і на те, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не взяв до уваги норми Закону України «Про виконавче провадження», а саме те, що майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною, про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову, за фактом такої передачі виконавець складає акт, які є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно. Враховуючи наведене просить скасувати рішення суду першої інстанції.

Представник апелянта в судові засідання двічі не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про судові засідання.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У постанові Верховного Суду України від 18 травня 2016 року у справі № 6-109цс16 міститься висновок про те, що відповідно до якого за змістом частини девятої статті 62 Закону № 606- XIV оспорювані постанова та акт державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу фактично є правочинами, на підставі яких відбувається подальше оформлення стягувачем права власності на це майно, а тому такий спір підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що з метою виконання виконавчого листа № 459/2593/15-ц, виданого Червоноградським міським судом Львівської області 07.12.2015 року на виконання рішення Червоноградського міського суду Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 794 911, 00 грн., державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Оліярник Г.В. відкрито виконавче провадження ВП №49678049 від 17.12.2015 року, копію якої направлено сторонам.

09.11.2016 року державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, згідно якої експертом призначено ОСОБА_6 , який має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, виданий Фондом державного майна України експертом, та зобов`язано останнього надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань ринкової вартості чи визначити вартість майна, яка є початковою для продажу на конкурентних засадах майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , і згідно з висновком про вартість майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_6 , встановлено, що станом на 12.12.2016 року ринкова вартість об`єкта оцінки, яка рекомендується оцінювачем в якості початкової ціни реалізації на прилюдних торгах, за адресою: АДРЕСА_1 , на дату оцінки становить: 384 024 (триста вісімдесят чотири тисячі двадцять чотири) гривні без ПДВ.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 03.04.2017 року частково задоволено скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, скасовано звіт про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 та зобов`язано старшого державного виконавця Оліярник Г.В. здійснити повторно оцінку квартири АДРЕСА_2 та призначити для її здійснення суб`єкта оціночної діяльності іншого, аніж ФОП ОСОБА_6 .

Слід звернути особливу увагу на те, що при постановленні Червоноградським міським судом Львівської області ухвали від 03.04.2017 року старший державний виконавець Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Оліярник Г.В. була присутня, а відтак їй беззаперечно було відомо про постановлену судом ухвалу.

Разом з тим, незважаючи на наявність ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 03.04.2017 року, з якою державний виконавець безспірно була обізнана, державний виконавець вчиняє дії по реалізації на електронних торгах арештованої квартири, що підтверджується копією протоколу проведення електронних торгів №252721 від 27.04.2017 року, з якого вбачається, що торги з продажу квартири АДРЕСА_2 , за початковою ціною 384 024,00 грн. не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів; копією протоколу проведення електронних торгів №257145 від 18.05.2017 року, з якого вбачається, що торги з продажу вищевказаної квартири за початковою ціною 326 420,00 грн. не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів, копією протоколу проведення електронних торгів №262272 від 12.06.2017 року, з якого вбачається, що торги з продажу вищевказаної квартири, за початковою ціною 268 816,00 грн. не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів.

В подальшому, у зв`язку із тим, що майно не було реалізовано на прилюдних торгах 12.06.2017 року, державний виконавець повідомив про це стягувача (відповідача), запропонувавши залишити нереалізоване майно за собою згідно із ч. 6 ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження», що підтверджується листом ДВС від 12.06.2017 року №6/49678049/7117.

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Оліярник Г.В. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу ВП №49678049 від 13.06.2017 року, стягувачу ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №459/2593/15-ц від 07.12.2015 року, що видав Червоноградський міський суд Львівської області, передано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Дана постанова мотивована тим, що 12.06.2017 року шляхом проведення електронних торгів Державним підприємством «СЕТАМ» проводились торги щодо реалізації описаного й арештованого майна в електронному режимі, а саме, квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 . Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 262272 від 12.06.2017 року торги наведеного вище майна за ціною 268 816, 80 грн. не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів.

Відповідно до ч. ч. 6, 7, 9 Закону України «Про виконавче провадження» у разі не реалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляв про це стягувача і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів, або за фіксованою ціною. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

12.06.2017 року державним виконавцем на адресу стягувача ОСОБА_1 надсилалось повідомлення про залишення за собою нереалізованого майна, та 13.06.2017 року на адресу Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області надійшло звернення представника стягувача ОСОБА_1 про залишення за сиягувачем нереалізованого майна.

Як вбачається з акту старшого державного виконавця Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Оліярник Г.В. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу №7119 від 13.06.2017 року, з урахуванням ч. 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», стягувачу ОСОБА_1 передається у власність квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб), це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Згідно зі ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. Порядок реалізації майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, крім цінних паперів, визначається Міністерством фінансів України за погодженням з Національним банком України. Порядок реалізації цінних паперів визначається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України, а іншого майна - Міністерством юстиції України. Порядок реалізації обмежено оборотоздатного майна визначається законодавством. Не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. У разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання. У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові. Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що старший державний виконавець Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Оліярник Г.В., виносячи постанову ВП №49678049 від 13.06.2017 року про передачу стягувачу ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №459/2593/15-ц квартиру та складаючи акт №7119 від 13.06.2017 року про передачу майна у власність стягувачу ОСОБА_1 у рахунок погашення боргу по вищевказаному виконавчому листі, з урахуванням вимог вище зазначеної норми Закону, залишила поза увагою ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 03.04.2017 року, якою скасовано звіт про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 та зобов`язано старшого державного виконавця Оліярник Г.В. здійснити повторно оцінку квартири АДРЕСА_2 , та призначити для її здійснення суб`єкта оціночної діяльності іншого, аніж ФОП ОСОБА_6 .

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про визнання незаконною постановистаршого державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області Оліярник Г.В. у ВП №49678049 від 13.06.2017 року про передачу стягувачу ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №459/2593/15-ц квартири АДРЕСА_2 та визнання незаконним акту №7119 від 13.06.2017 року про передачу майна у власність стягувачу ОСОБА_1 у рахунок погашення боргу, оскільки такі винесені державним виконавцем за результатами призначених електронних торгів, на підставі звіту про вартість майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 , який скасовано ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 03.04.2017 року.

Тобто, на момент винесення постановистаршого державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області Оліярник Г.В. у ВП №49678049 від 13.06.2017 року про передачу стягувачу ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №459/2593/15-ц квартири АДРЕСА_2 та визнання незаконним акту №7119 від 13.06.2017 року про передачу майна у власність стягувачу ОСОБА_1 у рахунок погашення боргу, звіт про оцінку майна був скасований, повторна оцінка квартири АДРЕСА_2 державним виконавцем не була проведена, на виконання ухвали суду, з якою старший державний виконавець безспірно була обізнана, так як була присутня в судовому засіданні при постановленні судом ухвали від 03.04.2017 року, інший суб`єкт оціночної діяльності призначений не був, а відтак за відсутності визначеної у встановленому законом порядку вартості квартири, її передача стягувачу ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу, суперечить чинному законодавству.

Жодних доводів з приводу невиконання ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 03.04.2017 року та реалізації спірної квартири за ціною, звіт про оцінку якої був скасований судом, апелянт в поданій апеляційній скарзі не зазначив, незважаючи на неодноразові виклики до суду апеляційної інстанції не з`являвся, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Отже, при розгляді спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

На думку колегії суддів, передача стягувачу ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу квартири АДРЕСА_2 , висновок про оцінку якої в розмірі 384024.00 грн. скасовано судом, а інший висновок (звіт) про оцінку спірної квартири, всупереч вимогам ухвали Червоноградського міського суду від 03.04.2017 року не складався і державним виконавцем Оліярник Г.В. повторна оцінка квартири не проводилась, свідчить про те, що квартира передана стягувачу за відсутності її реальної ціни, визначеної експертом у встановленому законом порядку ринкової вартості квартири, що відповідно впливає на розмір заборгованості ОСОБА_3 , яка залишилася до сплати після передачі стягувачу спірної квартири, що, на думку колегії, свідчить про порушення її законних прав та інтересів.

З рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 27.02.2017 року вбачається, що у спірній квартири право на користування та проживання має також позивач ОСОБА_4 , іншого житла, придатного для проживання, у нього немає, він не є боржником перед ОСОБА_1 , а відтак, колегія суддів не може не погодитися з судом першої інстанції про те, що оскаржуваними постановою та актом старшого державного виконавця Червоноградського МВДВС ГТУЮ у Львівській області про передачу квартири АДРЕСА_2 , стягувачу ОСОБА_1 , порушується встановлене судом його право на проживання у цій квартирі, так як він буде позбавлений права на проживання у спірній квартирі.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позову та про його часткове задоволення, а саме, визнання недійсними та скасування постанови старшого державного виконавця Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Оліярник Г.В. ВП №49678049 від 13.06.2017 року про передачу стягувачу ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №459/2593/15-ц квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , та акту №7119 від 13.06.2017 року про передачу майна у власність стягувачу ОСОБА_1 у рахунок погашення боргу по вищевказаному виконавчому листі, та повернення спірної квартири власнику - ОСОБА_3 .

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Червоноградського міського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області - залишити без задоволення.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 30 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 01.08.2019 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Крайник Н.П.

Цяцяк Р.П.