Провадження №2/521/80/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі

головуючого судді Мурзенко М.В.,

при секретарі Корнієнко Л.В.,

за участю представника відповідача ТОВ «Кей-Колект» - Бірюкова А. М.

третьої особи Ільчишина ОСОБА_1 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Державного нотаріуса Сьомої державної нотаріальної контори Мельник Людмили Василівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Державного нотаріуса Сьомої державної нотаріальної контори Мельник Людмили Василівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01 липня 2015 року по зазначеній цивільній справі було відкрито провадження, та призначено судове засідання на 16 вересня 2015 року.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 01.07.2015 року буда задоволена заява ОСОБА_2 про забезпечення позову, вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 19.05.2016 року до участі по справ залучено Товариство з обмеженою відповідністю «Кей-Колект» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 12.07.2016 року буда задоволена заява ОСОБА_2 про забезпечення позову. Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», здійснювати будь-які дії реєстраційні дії з відчуження об`єкта нерухомості: квартири, загальна площа (кв.м.): 30,9, житлова площа (кв.м.): 16,7, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виселяти та знімати з реєстрації мешканців вказаної квартири, без дозволу іпотекодавця вселяти інших осіб до неї, проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися нею, в т.ч. укладати договори іпотеки, оренди, купівлі-продажу, дарування тощо з третіми особам.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 16.11.2016 року замінено відповідача по справі: замість ПАТ «УкрСиббанк» залучено до участі у справі в як правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект».

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 04.10.2018 року застосовано відносно третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 , заходи процесуального примусу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 13.05.2019 р., справу було передано на розгляд судді Мурзенко М.В.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 15.05.2019 року справа була прийнята до провадження судді Мурзенко М.В.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 просив залишити позов без розгляду з огляду на повторну неявку позивача, належним чином повідомленої про час та місце розгляду справи.

Третя особа ОСОБА_4 заперечував проти залишення позовної заяви без розгляду, посилаючись на те, що позивач є особою похилого віку та за станом здоров`я не може бути присутня у всіх судових засіданнях.

Судом встановлено, що в судове засідання призначене на 15.08.2019 року позивачка не з`явилась, про місце та час судового розгляду повідомлена належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання 02.08.2019 року, розпискою позивача (а.с. 191-193), 15.08.2019 року повідомила суд телефонограмою про неможливість брати участь в судовому засіданні через погане самопочуття (а.с. 196), розгляд справи було відкладено на 17.09.2019 р.

В судове засідання призначене на 17.09.2019 року позивачка повторно не з`явилась, про місце та час судового розгляду повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 200), телефонограмою повідомила суд, що не може бути присутня у судовому засіданні у зв`язку з поганим самопочуттям (а.с.204-205), розгляд справи було відкладено на 16.10.2019 року.

В судове засідання призначене на 16.10.2019 року позивачка знов не з`явилась, про місце та час судового розгляду повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 211), причини неявки суду не повідомила. (а.с.207)

В судове засідання призначене на 14.11.2019 року позивачка не з`явилась, про місце та час судового розгляду повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 209, 212) причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 1ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 3 ст. 131 ЦПК України, встановлено обов`язок учасників судового процесу повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належним йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, наділені широким колом цивільних прав та рядом обов`язків, зокрема виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, з`являтися в судове засідання за викликом суду, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду судом враховано практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків проте, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі"; рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Частиною 5 ст.223 та п. 3 ч. 1 ст.257 ЦПК України визначено, що у випадку повторної неявки в судове засідання позивача або не повідомлення ним про причини неявки, якщо він був належним чином повідомлений, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

Таким чином, за відсутності визначеної процесуальним законодавством можливості суду відкладати судове засідання у справі у випадку неодноразового нез`явлення позивача в судове засідання без поважних причин, справа не може бути розглянута за відсутності позивача, який повідомлявся про розгляд справи та від якого не надходило заяв про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного суду від 22 травня 2019 року по справі 310/12817/13.

Враховуючи викладене, позов ОСОБА_2 підлягає залишенню без розгляду, оскільки неявка позивачки в судове засідання 14 листопада 2019 року є повторною, заяви про розгляд справи за її відсутності на момент проведення судового засідання не надходило.

Відповідно до ч. 9-10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Таким чином, підлягають скасуванню заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвал Малиновського районного суду м.Одеси від 01 липня 2015 року та від 12 липня 2016 року.

Керуючись ст. 43, 44, 131, 131, 158, 210, 223, 257 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», державного нотаріуса Сьомої державної нотаріальної контори Мельник Людмили Василівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 01 липня 2015 року.

Зняти арешт з квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 12 липня 2016 року.

Скасувати заборону Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», здійснювати будь-які дії реєстраційні дії з відчуження об`єкта нерухомості: квартири, загальна площа (кв.м.): 30,9, житлова площа (кв.м.): 16,7, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виселяти та знімати з реєстрації мешканців вказаної квартири, без дозволу іпотекодавця вселяти інших осіб до неї, проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися нею, в т.ч. укладати договори іпотеки, оренди, купівлі-продажу, дарування тощо з третіми особами.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 15.11.2019 року.

Суддя: М.В. Мурзенко