№ 243/9214/19
Справа № 2/243/2835/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючий суддя Пронін С.Г.

за участю секретаря Маслової К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Державної казначейської служби України, про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що

рішенням Апеляційного суду Донецької області від 22 липня 2011 року її поновлено на посаді завідувача господарством Слов`янського психоневрологічного інтернату з 10 грудня 2010 року. У зв`язку з невиконанням директором Слов`янського психоневрологічного інтернату ОСОБА_2 . зазначеного рішення суду, яке набрало законної сили з листопада 2012 року по теперішній час структурними підрозділами Головного управління Національної поліції в Донецькій області ведеться досудове слідство по кримінальному провадженню № 0000101 від 27 листопада 2012 року. 27 листопада 2015 року прокуратурою Донецької області було визначено підслідність та доручено проведення досудового слідства по даному кримінальному провадженню СВ Краматорського відділу поліції ГУНП в Донецькій області. 08 червня 2016 року постановою прокурора Краматорської місцевої прокуратури Єресько В.М. кримінальне провадження № 0000101 від 27 листопада 2012 року було об`єднано з кримінальними провадженнями № 0000886 від 06 квітня 2016 року та № 0000036 від 07 квітня 2016 року. 17 червня 2016 року вказане об`єднане кримінальне провадження було прийнято до провадження старшим слідчим СВ Краматорського відділу поліції ГУНП в Донецькій області Литвиновим В.В., який 24 березня 2018 року виніс постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення. Старший слідчий Литвинов В.В. не виконав покладені на нього службові обов`язки, повно, всебічно та неупереджено не дослідив обставини кримінального провадження. У зв`язку з чим ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду вказану постанову було скасовано. 02 липня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення старшим слідчим Литвиновим В.В. під час досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000101 від 27 листопада 2012 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України. Вважає, що протиправною, незаконною та неправомірною є бездіяльність Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Донецькій області, яка полягає у винесенні 24 березня 2018 року старшим слідчим Литвиновим В.В. незаконної постанови про закриття кримінального провадження № 0000101 від 27 листопада 2012 року та розцінює як порушення її прав на справедливий суд й мирне володіння своїм майном, недотримання гарантії реалізації її права управляти державними справами безпосередньо, поширювати та отримувати інформацію, отримати відповідь у визначений ст. 219 КПК України строк, що, у своїй сукупності призвело до душевних страждань, які відчувала позивач через гнів та обурення ситуацією, що склалася, а також відчай та невпевненість, як наслідок цього, у своєму майбутньому. Позивач зазначає, що вищенаведене спричинило їй моральну шкоду, загальний розмір якої нею було визначено за допомогою методики О ОСОБА_3 в сумі 300456,00 грн. На підставі викладеного позивач просить суд заявлені нею позовні вимоги задовольнити та стягнути на

її користь з Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Донецькій області за рахунок коштів Державного бюджету України моральну шкоду в сумі 300456,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала що позовні вимоги підтримує та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Донецькій області будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надіслав заяву з проханням розглянути вказану справу за його відсутністю, подав відзив в якому вказав, що Головне управління Національної поліції в Донецькій області є державною установою, яка фінансується суто з державного бюджету в межах встановлених кошторисом на певні цілі і не цільове використання коштів не допускається законодавством. Також, кошторисом МВС України не передбачені витрати компенсації за моральну та матеріальну шкоду. З 1998 року здійснення контролю за використанням бюджетних коштів покладено на Державну казначейську службу України, а тому Головне управління Національної поліції в Донецькій області не може виступати у справі представником Держави Україна, оскільки управління не наділене такими повноваженнями. Також, вказані вимоги позивача є предметом оскарження відповідно до правил ст. 303 КПК України, та реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінальних проваджень, не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача. Крім того, постанова старшого слідчого від 24 березня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000101 від 27 листопада 2012 року була скасована судом не з підстав неправомірності, а з підстав передчасності їх висновків та необхідністю проведення додаткових слідчих дій, що не свідчить про протиправність дій органу досудового розслідування та завдання позивачу шкоди. У зв`язку з чим, просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача Державної казначейської служби України, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 22 липня 2011 року рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2011 року скасовано, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, останню поновлено на посаді завідувача господарством Слов`янського психоневрологічного інтернату з 09 грудня 2010 року. Стягнуто зі Слов`янського психоневрологічного інтернату на користь ОСОБА_1 9939,28 гривень у відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів. В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відповідно до постанови прокуратури Донецької області про визначення підслідності у кримінальному провадженні, 27 листопада 2015 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 листопада 2012 року за № 0000101 за ч.1 ст. 382 КК України щодо невиконання директором Слов`янського психоневрологічного інтернату ОСОБА_2 рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі було доручено здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні СВ Краматорського відділу поліції

ГУНП в Донецькій області.

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду від 25 травня 2018 року скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого СВ Краматорського відділу поліції ГУНП в Донецькій області Литвинова В.В. від 24 березня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000101, задоволено та вказану постанову скасовано.

З приписів ч. 1 ст. 1176 ЦК України слідує, що державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду відшкодовується шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Згідно ч. 2 ст. 1, п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», що кореспондується, у свою чергу, з нормами, закріпленими у п. 2 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, завдана особі шкода, у тому числі моральна, відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють

оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду у випадках, зазначених у частині першій цієї статті, якими є: 1) незаконне засудження, незаконне повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконне взяття і тримання під вартою, незаконне проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконне накладення арешту на майно, незаконне відсторонення від роботи (посади) та інші процесуальні дії, що обмежують права громадян; 2) незаконне застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконна конфіскація майна, незаконне накладення штрафу; 3) незаконне проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» та іншими актами законодавства.

З положень, закріплених у статті другій Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», слідує, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення. Право на відшкодування шкоди, завданої зазначеними у статті 1 цього Закону оперативно-розшуковими заходами, виникає у випадках, передбачених пунктом 1-1 частини першої цієї статті, або за умови, що протягом шести місяців після проведення таких заходів не було розпочате кримінальне провадження за результатами цих заходів.

Отже вказаними нормами передбачені спеціальні підстави відповідальності за шкоду, в тому числі моральну, завдану особі органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратурою або судом, які характеризуються особливим способом заподіяння такої шкоди та чітко визначеними доказами її заподіяння, які у своїй сукупності і визначають можливість застосування вищенаведених норм права.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач, в порушення вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, жодним чином не довела, що дії Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Донецькій області, які полягають у винесенні 24 березня 2018 року старшим слідчим Литвиновим В.В. незаконної постанови про закриття кримінального провадження № 0000101 від 27 листопада 2012 року, які вона розцінює як причину своїх моральних страждань, є незаконними, оскільки як посилається сама позивач, так і слідує з документів, які містяться в матеріалах справи долучених позивачем при зверненні з даним позовом до суду, вказана постанова слідчого скасована ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду від 25 травня 2018 року та на теперішній час досудове розслідування по вказаному провадженню триває.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищезазначене, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, в зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Крім того, оскільки ОСОБА_1 на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, згідно вимог ст. 141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 1167, 1176 ЦК України, ст.ст. 1-3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», ст. ст. 12, 13, 77, 141, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Державної казначейської служби України, про стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 листопада 2019 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду С.Г.Пронін