Дата документу 16.08.2019
Справа № 334/8125/17
Провадження № 2/334/496/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Лиходід А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», третя особа: ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до ПрАТ «СК «Юнівес», третя особа: ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, в обґрунтування якого зазначила, що 09.02.2017 року, близько 11.45 год. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Nissan Qashqai», державний номер НОМЕР_1 , на перехресті вул. Добролюбова з вул. Незалежної України в м. Запоріжжі, скоїла зіткнення з автомобілем «Toyota Venza», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

В результаті даної ДТП ОСОБА_1 , яка є власницею пошкодженого автомобіля «Toyota Venza», державний номер НОМЕР_2 , було завдано матеріальний збиток.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.03.2017 року водія ОСОБА_2 було визнано винною у вказаній ДТП. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АК/4670134 (далі - поліс ОСЦПВ), цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес».

Відразу після ДТП до Страховика було подано повідомлення про дану подію, а 13.04.2017 року письмову Заяву про виплату страхового відшкодування та надані всі необхідні документи, перелік яких зазначено в ст.33, ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону).

Відповідно до вимог ст.36 Закону, Страховик повинен був не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, тобто до 12.07.2017 року, прийняти рішення про виплату та здійснити виплату страхового відшкодування.

Оскільки Відповідач та Позивачка не досягли згоди про розмір страхового відшкодування, тому, згідно з інформацією, наданою Відповідачем (лист вих. № 17/05/26-4 від 26.05.2017 р.), останній замовив оцінку розміру матеріального збитку та зобов`язувався ознайомити з її результатами.

Натомість, не виконуючи свої зобов`язання в повному обсязі та не ознайомлюючи із висновками оцінки, 10.07.2017 року Відповідач визнав подію страховою та здійснив часткову виплату страхового відшкодування в розмірі 28679,21 грн., не надаючи при цьому жодних пояснень щодо розрахунку саме такого розміру оціненої ним шкоди.

У лютому 2017 року позивач за власні кошти здійснила ремонт свого пошкодженого автомобіля в сумі 68070,00 грн., що підтверджується Актом здачі-прийняття робіт № 7 та товарного чеку № 7/2 від 20.02.207 року ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіль «Toyota Venza», державний номер НОМЕР_2 склала 68070,00 грн.

Згідно полісу ОСЦПВ АК/4670134, ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Юнівес» становить 100000,00 грн., франшиза за цим полісом відсутня. Таким чином, Відповідач повинен був здійснити виплату страхового відшкодування в розмірі лімітів за полісом АК/4670134 в сумі 68070,00 грн.

Додатково у позові зазначено, що всі належні документи, що підтверджують реальні затрати позивача на відновлення пошкодженого автомобіля, були подані на розгляд Відповідачу, однак останнім не прийняті до уваги, оскільки жодної відповіді до теперішнього часу ОСОБА_1 не отримала.

10.07.2017 року ПрАТ «СК «Юнівес» здійснила часткову виплату страхового відшкодування лише в розмірі 28679,21 грн., а тому позивач вважає, що недоплачена різниця в сумі 39390,70 грн. підлягає стягненню в судовому порядку.

Пунктом 5 статті 36 Закону передбачено пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно інформації Національного банку України, облікова ставка з 07.07.2017 року по 26.10.2017 року складала 12,5%, а з 27.10.2017 року по день звернення з позовом до суду - 13,5%. Отже, з 12.07.2017 року (крайній строк для прийняття рішення Страховиком) до теперішнього часу розмір пені складає 792,31 грн.

Відповідальність за порушення грошового зобов`язання (крім суми неустойки) встановлена ч.2 ст.625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

З огляду на вказане, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 39390,79 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочень виплати страхового відшкодування, у розмірі 1308,79 грн., та 3% річних у розмірі 446,79 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якого в задоволенні позову ОСОБА_1 просить відмовити у повному обсязі з огляду на те, що розрахунок розміру страхового відшкодування проводився на підставі Звіту № 177 від 10.07.2017 року про оцінку вартості матеріального збитку автомобіля «Toyota Venza», державний номер НОМЕР_2 , складеного СОД ОСОБА_5 , згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 28679,21 грн., а тому страхова компанія в повному обсязі виконала зобов`язання щодо здійснення страхового відшкодування в порядку та на умовах, регламентованих Законом.

ПрАТ «СК «Юнівес» не погоджується з Актом здачі-прийняття роботи №7 від 20.02.2017 року ФОП ОСОБА_4 , оскільки в ньому зазначена комерційна, а не оціночна пропозиція щодо вартості проведення відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Venza», державний номер НОМЕР_2 . ОСОБА_1 не надано жодного належного доказу на підтвердження позовних вимог в частині розміру матеріальної шкоди, завданої власнику ТЗ.

Вимоги щодо стягнення штрафних санкцій відповідач вважає необґрунтованими, оскільки заява про виплату страхового відшкодування була подана ОСОБА_1 13.04.2017 року, а виплата страхового відшкодування була здійснена 10.07.2017 року, тобто в межах строку, передбаченого ст. 36 Закону, а тому в цій частині відповідачем жодним чином не порушувались права позивачки.

Вимоги про стягнення 3% річних не підлягають задоволенню також, оскільки дія ч.2 ст. 625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди.

Позивач ОСОБА_1 у відповіді на відзив вказує, що посилання представника відповідача на той факт, що ПрАТ «СК «Юнівес» здійснило страхове відшкодування в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не відповідає дійсності, оскільки визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних необхідних для оцінки, але до Звіту № 177 представником позивача було додано акт огляду транспортного засобу, складений 09.02.2017 року ФЛК ОСОБА_5 , який підписаний лише тільки ним, та не має підписів власника пошкодженого автомобіля чи інших зацікавлених осіб. Однак, сам огляд пошкодженого автомобіля «Toyota Venza», державний номер НОМЕР_2 , проводився на майданчику ПрАТ «СК «Юнівес» за адресою: м. Запоріжжя вул. Сталеварів,3-А в присутності позивачки ОСОБА_1 , її чоловіка ОСОБА_3 , винуватиці ДТП ОСОБА_2 та представника страхової компанії ОСОБА_6 , при цьому будь-якого експерта, і зокрема ОСОБА_5 , на огляді пошкодженого автомобіля не було.

Крім того, звіт № 177 є неналежним доказом, оскільки розрахунок вартості відновлювального ремонту автомобіля здійснювався з урахуванням неправильної комплектації та моделі пошкодженого автомобіля, звіт не є висновком експерта про визначення вартості матеріального збитку КТЗ.

Третя особа ОСОБА_2 подала письмові пояснення на позов та відзив, в яких зазначила, що вона підтримує позовні вимоги ОСОБА_1 і вважає, що позов потрібно задовольнити в повному обсязі, оскільки її цивільно-правова відповідальність була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АК/4670134, а надані Позивачкою докази на підтвердження розміру збитку є законі та обґрунтуванні.

З відзивом на позовну заяву ОСОБА_2 повністю не погоджується, оскільки нею та позивачкою по справі відразу після ДТП, 09.02.2017 року, до Страховика було подано письмове повідомлення про дану ДТП та надано обидва автомобілі: «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Toyota Venza», реєстраційний номер НОМЕР_2 , для огляду, який проводився на території ПрАТ «CK «Юнівес», за адресою: м. Запоріжжя вул. Сталеварів, 3-А.

Розрахунки вартості відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_1 та визначення його ринкової вартості були здійсненні в порушення вимог п. 5.1 та 8.5.1 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів»: огляд пошкодженого автомобіля здійснював штатний співробітник ОСОБА_6 , а усі розрахунки були складені оцінювачем ОСОБА_5 , який особисто не оглядав пошкоджений транспортний засіб, більш того, зазначений звіт містить підроблений та сфальсифікований «Акт огляду транспортного засобу «Toyota Venza», реєстраційний номер НОМЕР_2 від 09.02.2017 року», підписаний ОСОБА_5 , однак огляд транспортних засобів відбувався в присутності позивачки ОСОБА_1 , її чоловіка ОСОБА_7 , представника ПрАТ «CK «Юнівес» ОСОБА_8 Р. ОСОБА_9 . та ОСОБА_10 , яка до 01.02.2017 року була штатним співробітником ПрАТ «CK «Юнівес». Будь-кого іншого при огляді автомобілів не було, а тому наданий Відповідачем в обґрунтування розрахунку розміру страхового відшкодування звіт № 177 від 10.07.2017 року, складений СОД ОСОБА_5 , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 28679,21 грн., вважає неналежним доказом, оскільки він виконаний з порушенням норм законодавства.

Усі розрахунки, що відображені у звіті № 177 від 10.07.2017 року, СОД ОСОБА_5 , здійснювалися з урахуванням неправильної комплектації та моделі пошкодженого автомобіля, при здійснені розрахунку пошкодження лівої фари (місце основного зіткнення при ДТП), замінив її на фару звичайної комплектації тоді, як на пошкодженому автомобілі, згідно VIN коду та візуальному обстеженню, встановлені ксенонові фари, що і привело до значного зменшення суми відшкодування, а тому, наданий ОСОБА_1 Акт здачі-прийняття робіт № 7 від 20.02.2017 року є правильним та обґрунтованим підтвердженням розміру спричиненого збитку Позивачці. ОСОБА_2 просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 18.10.2018 року клопотання позивача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_2 було задоволено та призначено судову авто-товарознавчу експертизу для комплектації автомобіля та визначення розміру матеріального збитку.

02.05.2019 року на адресу суду надійшов висновок експерта № 29/04 від 29.04.2019 року.

23.07.2019 року надійшла заява представника позивача, в якій зазначено, що у зв`язку зі зверненням до суду з вказаним позовом позивачкою були понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн., а також витрати по сплаті вартості судової експертизи у розмірі 2041,00 грн. У зв`язку з вказаним, просить стягнути з відповідача зазначені витрати на користь позивача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив задовольнити з наведених вище підстав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Подав суду заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити у стягненні усіх заявлених сум.

Третя особа в судовому засіданні просила позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши надані суду докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 09.02.2017 року, близько 11.45 год., водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Nissan Qashqai», державний номер НОМЕР_1 , на перехресті вул. Добролюбова з вул. Незалежної України в м. Запоріжжі, скоїла зіткнення з автомобілем «Toyota Venza», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , яка рухалась по головній дорозі. Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби зазнали технічні ушкодження, постраждалих немає.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.03.2017 року (справа № 334/998/17, провадження № 3/334/558/17) водія ОСОБА_2 було визнано винною у вказаній ДТП.

В результаті даної ДТП ОСОБА_1 , яка згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є власницею пошкодженого автомобіля «Toyota Venza», державний номер НОМЕР_2 , було завдано матеріальний збиток.

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АК/4670134 (далі - поліс ОСЦПВ), цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес».

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Стаття 29 Закону визначає, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п. 33.1.4. ст. 33 Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Згідно п. 33.3. ст. 33 Закону, водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 09.02.2017 року, тобто відразу після ДТП, звернулись до ПрАТ «СК «Юнівес» з письмовим повідомленням про дану ДТП та надали автомобілі «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «Toyota Venza», реєстраційний номер НОМЕР_2 , для огляду, який проводився на території ПрАТ «CK «Юнівес», за адресою: м. Запоріжжя вул. Сталеварів, 3-А. Вказані обставини не заперечуються відповідачем.

ПрАТ «CK «Юнівес» на запит суду надало Акт огляду транспортного засобу «Toyota Venza», реєстраційний номер НОМЕР_2 , від 09.02.2017, в якому вказано, що огляд здійснювався СОД ОСОБА_5 , без присутності власника, та зазначено перелік пошкоджень.

Позивач оспорює вказані обставини, вказуючи, що огляд пошкодженого автомобіля «Toyota Venza», державний номер НОМЕР_2 , проводився на майданчику ПрАТ «СК «Юнівес» за адресою: м. Запоріжжя вул. Сталеварів, 3-А в присутності позивачки ОСОБА_1 , її чоловіка ОСОБА_3 , винуватиці ДТП ОСОБА_2 та представника страхової компанії ОСОБА_6 , при цьому будь-якого експерта, і зокрема ОСОБА_5 , на огляді пошкодженого автомобіля не було.

Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила вказані позивачем обставини щодо огляду пошкодженого транспортного засобу. Відповідач жодних спростувань цих доводів у відзиві не наводить.

Сторонами не спростовується правильність переліку пошкоджень транспортного засобу, а саме: бампер передній, фара ліва, крило переднє ліве, підкрилок передній лівий, кронштейн бампера, омивач фари лівий.

Інших актів огляду транспортного засобу за результатами його огляду 09.02.2017 учасниками справи не надано. При цьому, сторонами визнається, що фактично огляд автомобіля «Toyota Venza», державний номер НОМЕР_2 , проводився 09.02.2017 на майданчику ПрАТ «СК «Юнівес» за адресою: м. Запоріжжя вул. Сталеварів, 3-А, в присутності власника автомобіля та представника страхової компанії.

Таким чином, 09.02.2017 року стався страховий випадок, внаслідок чого у ОСОБА_2 виникла цивільно-правова відповідальність перед ОСОБА_1 , а обов`язок відшкодування збитків, що завданні внаслідок настання страхового випадку з пошкодженим транспортним засобом, покладається на Страховика в особі ПрАТ «СК «Юнівес», в межах ліміту зобов`язань за полісом АК/4670134 та на винну особу поза межами ліміту за вказаним полісом. Ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Юнівес» за полісом АК/4670134 становить 100000,00 грн., франшиза за цим полісом відсутня.

Прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати регламентується ст. 36 Закону.

Так, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Судом встановлено, що через 10 днів після огляду страховиком пошкодженого транспортного засобу, позивачка 20.02.2017 за власні кошти здійснила ремонт пошкодженого автомобіля, що підтверджується товарним чеком №7/2 від 20.02.2017 року та Актом здачі-прийняття робіт № 7 року ФОП ОСОБА_4 Вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Toyota Venza», державний номер НОМЕР_2 , склала 68070,00 грн. без ПДВ.

13.04.2017 року ОСОБА_1 звернулась до ПрАТ «СК «Юнівес» з письмовою Заявою про виплату страхового відшкодування та надала всі необхідні документи, перелік яких зазначено в ст.33, ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У заяві про виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 зазначила, що орієнтовний розмір шкоди складає 74000,00 грн., на підтвердження чого надала накладні та акт виконаних робіт.

Відтак, відповідно до вимог ст.36 Закону, страховик повинен був не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, тобто до 12.07.2017 року, прийняти рішення про виплату та здійснити виплату страхового відшкодування у передбаченому законом порядку.

07.04.2017 ОСОБА_1 звернулась до ПрАТ «CK «Юнівес» із запитом про надання розрахунку вартості відновлювального ремонту, на яке відповіді надано не було.

На аналогічний запит від 22.05.2017 ПрАТ «CK «Юнівес» повідомило, що у відповідності до вимог ст. 34 Закону ним замовлено проведення розрахунку розміру матеріального збитку у суб`єкта оціночної діяльності, та станом на 24.05.2017 ще не отримано висновку про оцінку розміру матеріального збитку, що підтверджується копією листа ПрАТ «CK «Юнівес» № 17/05/26-4 від 26.05.2017 року.

Згідно Страхового акту №ГО-5736/ЗП, платіжного доручення №17221 від 10.07.2017, ПрАТ «СК «Юнівес» визнало подію страховою та 10.07.2017 року здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 28679,21 грн.

Отримавши виплату страхового відшкодування у сумі 28679,21 грн., ОСОБА_1 21.08.2017 звернулась до ПрАТ «СК «Юнівес» з письмовою заявою, де висловила незгоду з розміром виплаченого страхового відшкодування та просила повідомити про підстави для визначення виплаченого розміру страхового відшкодування. Виходячи з того, що вартість проведеного ремонту автомобіля становить 68070,00 грн., просила провести перерахунок та здійснити доплату 39390,79 грн. як різниці між фактичним розміром шкоди та проведеною страховою виплатою до загального розміру відновлювального ремонту автомобіля, який не перевищує лімітів відповідальності страховика.

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

У відзиві на позов ПрАТ «СК «Юнівес» пояснило, що не погодилося з Актом здачі-прийняття роботи №7 від 20.02.2017 року ФОП ОСОБА_4 , оскільки в ньому зазначена комерційна, а не оціночна пропозиція щодо вартості проведення відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Venza», державний номер НОМЕР_2 , та повідомило, що розрахунок розміру страхового відшкодування проводився ПрАТ «СК «Юнівес» на підставі Звіту №177 від 10.07.2017 року про оцінку вартості матеріального збитку автомобіля «Toyota Venza», державний номер НОМЕР_2 , складеного СОД ОСОБА_5 , та надало його копію.

Згідно Звіту № 177 від 10.07.2017 року про оцінку вартості матеріального збитку автомобіля «Toyota Venza», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеним суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 10.07.2017 на замовлення ПрАТ «СК «Юнівес», вартість матеріального збитку становить 28679,21 грн.

Не погодившись з таким визначенням розміру страхового відшкодування, позивач звернулась до судового експерта ОСОБА_11 .П. для визначення комплектації КТЗ «Toyota Venza», 2013 року випуску, зокрема, щодо виду встановлених фар, та вартості оригінальних запасних частин, які підлягають заміні, станом на 09.02.2017, оскільки усі розрахунки, що відображені у звіті № 177 від 10.07.2017 року СОД ОСОБА_5 здійснювалися з урахуванням неправильної комплектації та моделі пошкодженого автомобіля.

Судовим експертом Филь О.П. надана Довідка №3041 від 21.03.2018 року щодо визначення комплектації колісного транспортного засобу (КТЗ) та вартості запасних частин, де зазначено, що на автомобілі «Toyota Venza», державний номер НОМЕР_2 , встановлені ксенонові фари головного світла, а ціни на складові частини, які підлягають заміні суттєво відрізняються від тих, що вказані у Звіті № 177.

На виконання ухвали суду про призначення судової автотоварознавчої експертизи щодо визначення технічного стану КТЗ та завданого матеріального збитку надійшов висновок експерта № 29/04 від 29.04.2019 року, згідно якого комплектація колісного транспортного засобу «Toyota Venza», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у відповідності до перевірки VIN (4T3BA3BB20U044213) та зовнішнього огляду, свідчить про належність фар передніх до фари з газорозрядними джерелами, або так звані «ксенон», двох режимні з кодом виробника фари передньої лівої 81170-0Т040.

Розмір матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Toyota Venza», реєстраційний номер НОМЕР_2 після ДТП, яке сталося 09.02.2017 року, в цінах на час завершення проведення даної експертизи складає 87097,53 грн.

З дослідницької частини Висновку експерта вбачається, що під час відповіді на питання №1, проводячи ідентифікацію транспортного засобу та визначаючи його комплектність, експертом було встановлено, що транспортний засіб «Toyota Venza», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відноситься до періоду серійного виробництва моделі з 03.2013 року по 06.2015 року, та приймає дату виготовлення КТЗ - 01.04.2013 року, а строк експлуатації (років) - 3.91.

Вказана обставина узгоджується з довідкою № 3041 щодо визначення комплектації КТЗ та вартості запасних частин від 21.03.2018 року, складеної судовим експертом Филь О.П.

Разом з цим, з дослідницької частини Звіту № 177 вбачається, що ОСОБА_5 під час ідентифікації транспортного засобу «Toyota Venza», реєстраційний номер НОМЕР_2 , приймає дату виготовлення КТЗ - 01.01.2013 року, а строк експлуатації (років) - 4,08, при цьому, в дослідницькій частині Звіту оцінювач не зазначає, до якого періоду серійного виробництва моделі відноситься транспортний засіб «Toyota Venza», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Суд вважає доведеним, що у Звіті № 177 період серійного виробництва моделі та дата виготовлення транспортного засобу «Toyota Venza», реєстраційний номер НОМЕР_2 , визначені не вірно, а тому віднесення вказаного транспортного засобу до попереднього модельного ряду істотно вплинуло на результати оцінки.

Під час відповіді на питання № 2, експертом було зроблено висновок, що розмір матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Toyota Venza», реєстраційний номер НОМЕР_2 , після ДТП, яке сталось 09.02.2017 року складає 87097,53 грн. З дослідницької частини Висновку експерта вбачається, що визначений ним розмір матеріального збитку складається з вартості відновлювального ремонту (Свр) з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (Е3) в розмірі 70968,52 грн.; величини втрати товарної вартості транспортного засобу (ВТВ) в розмірі 16129,01 грн.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що відповідач визначив розмір страхового відшкодування на підставі звіту про оцінку № 177 СОД ОСОБА_5 , який не відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» від 12.07.2001 року, Національним стандартом № 1 «Загальні засади проведення оцінки майна та майнових прав», затверджених постановою КМУ№ 1440 від 10.10.2003 року.

Зокрема, замовником оцінки не було забезпечено доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Згідно п. 1.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерством юстиції України та Фонду державного майна України № 13335/1159 від 24.07.2009 року, зареєстрований у МЮУ 04.08.2009р. № 724/16740 (надалі Методика), визначено, що вона розроблена згідно із Законами України «Про судову експертизу», «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національним стандартом №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою КМУ від 10.09.2003 №1440, та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи й оцінки майна.

У відповідності до п.1.3. Методики, її вимоги є обов`язковими під час проведення авто-товарознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових авто-товарознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Відповідно до п.5.1 Методики, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Відповідно до п. 8.5.1 Методики, умови щодо визначення вартості відновлювального ремонту без технічного огляду КТЗ зазначені в пункті 5.1 цієї Методики. Тобто, під час проведення оцінки з метою визначення: ринкової вартості КТЗ, вартості відновлювального ремонту КТЗ, визначення вартості матеріального збитку завданого власнику в разі пошкодження КТЗ, оцінювач повинен неухильно дотримуватись вимог нормативно-правових актів з оцінки майна, вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

В дослідницькій частині Звіту № 177 оцінювач ОСОБА_5 зазначає, що він особисто здійснював огляд пошкодженого автомобіля позивачки ОСОБА_1 , проте матеріали справи не містять належних доказів того, що оцінювач ОСОБА_5 був залучений страховиком 09.02.2017 та оглядав транспортний засіб.

Як вбачається із матеріалів справи та документів, наданих представником ПрАТ «СК «Юнівес», Страховик не надав до суду договору на проведення оцінки, який було укладено згідно ст. 10 та 11 Закону України «Про оцінку майна майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

З пояснень власника ОСОБА_1 , 09.02.2017 року вона не надавала ОСОБА_5 для огляду свій пошкоджений транспортний засіб, оскільки він не був присутній на даному огляді.

Зазначені обставини також підтверджуються поясненнями третьої особи, яка зазначає, що 09.02.2017 року огляд пошкодженого транспортного засобу здійснював представник ПрАТ «СК «Юнівес» ОСОБА_6 .

З наданого відповідачем Акту огляду пошкодженого транспортного засобу вбачається, що ОСОБА_1 не надавався для ознайомлення та підпису акт огляду транспортного засобу, який склав оцінювач ОСОБА_5 А тому дані обставини вказують на те, що акт за підписом ОСОБА_5 було складено без особистого огляду пошкодженого автомобіля.

Отже, розмір матеріального збитку, спричинений власнику транспортного засобу «Toyota Venza», реєстраційний номер НОМЕР_2 , був розрахований на підставі Звіту № 1770 який не відповідає вищезазначеним вимогам закону.

Згідно висновку експерта №29/04 від 29.04.2019, розмір заподіяного матеріального збитку на час проведення оцінки складає 87097,53 грн., з яких вартість відновлювального ремонту 70968,52 грн., втрата товарної вартості 16129,01 грн. Згідно калькуляції по ремонту автомобіля позивача, експертом враховувалася оцінка запчастин, деталей і робіт з ремонту пошкодженого автомобіля в тому об`ємі, що і у звіті СОД ОСОБА_5 , і що були фактично виконані.

Як вбачається із матеріалів даної справи, витрати позивача на ремонт пошкодженого автомобіля склали 68070,00 грн. без ПДВ, відповідність цін запчастин та вартості робіт з ремонту автомобіля встановлена висновком експерта, тобто вартість відновлювального ремонту, яка була сплачена позивачем, не є більшою та відповідає реальним цінам на день його проведення.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з ПрАТ «СК «Юнівес» недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 39390,79 грн. виходячи з розміру понесених позивачем реальних збитків на відновлення автомобіля, є доведеними та підлягають задоволенню.

Таким чином, всупереч вимогам ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідачем виплату страхового відшкодування у належному розмірі у встановлений законом строк не було здійснено. Пунктом 5 статті 36 Закону передбачено пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно інформації Національного банку України, облікова ставка з 07.07.2017 року по 26.10.2017 року складала 12,5%, а з 27.10.2017 року по день звернення з позовом до суду - 13,5%. Отже, з урахуванням невиплаченої з вини страховика належної суми страхового відшкодування у розмірі 39390,79 грн., за період з 12.07.2017 року по 26.10.2017 року розмір пені складає 3792,31 грн.

Відповідальність за порушення грошового зобов`язання (крім суми неустойки) встановлена ч.2 ст.625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Правовідносини, які склалися між сторонами у справі, є грошовим зобов`язанням, оскільки відповідно до приписів статті 16 Закону «Про страхування», в разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату страхувальникові або іншій особі. А тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма статті 625 ЦК України (відображення цієї позиції знайшло підтвердження в Постанові судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України по справі № 6-927цс16 від 01.06.16 року).

З врахуванням вказаного, суд погоджується з розрахунками позивачки, наданими на підтвердження вимог позову про стягнення на її користь з ПрАТ «СК «Юнівес» 3% річних за прострочення страхового відшкодування у розмірі 446,79 грн., інфляційних втрат у розмірі 1308,79 грн.

При вирішення питання про стягнення судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.1 та 2 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з проведенням експертизи.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 137 ЦПК України, витрати , пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, кім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Згідно ч. 4 ст. 139 ЦПК України, суми що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат.

В обґрунтування вимог пов`язаних з правничою допомогою адвоката, позивачка посилалась на долучені до матеріалів справи копії Договору про надання правової допомоги та Додаткової угоди №1 до вказаного договору від 24.05.2019 року, квитанції про сплату послуг адвоката від 20.04.2019 року та акту приймання-передачі виконаних робіт по договору про надання правничої допомоги від 09.07.2019 року.

Матеріалами справи доведено, що при зверненні з вказаним позовом до суду позивачка була змушена звернутись за юридичною допомогою до адвоката Негробова Олександра Вікторовича та останнім було надано правову допомогу, розмір якої встановлений за домовленістю сторін, складає 8000,00 грн. В обґрунтування вказаного адвокатом до матеріалів справи було долучено копію Договору про надання правової допомоги та Додаткової угоди №1 до вказаного договору від 24.05.2019 року, квитанцію про сплату послуг адвоката від 20.04.2019 року на суму 8000,00 грн. та акт приймання-передачі виконаних робіт по договору про надання правничої допомоги від 09.07.2019 року.

Крім того, на виконання ухвали суду від 18.10.2018 року про призначення судової авто-товарознавчої експертизи, позивачкою було сплачено вартість послуг її проведення у розмірі 2041,00 грн., що підтверджується долученою до позову копією квитанції від 20.04.2019 року.

Згідно наявних письмових доказів вимоги позивачки щодо стягнення понесених витрат, пов`язаних з отриманням професійної правової допомоги та сплати вартості експертизи також є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1491,18 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 76-81, 89, 133, 137, 139, 141, 300, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІОнівес» (, м. Київ вул. Велика Васильківська,72) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_4 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , завдану в результаті ДТП, матеріальну шкоду в розмірі 44938,68 грн., яка складається недоплаченого страхового відшкодування у сумі 39390,79 грн., пені за несвоєчасне сплачене страхове відшкодування у сумі 3792,1 грн., втрат від інфляції - 1308,79 грн., 3% річних за прострочення страхового відшкодування - 446,79 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІОнівес» (, м. Київ вул. Велика Васильківська,72) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_4 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати у розмірі 10681,00 грн., які складаються з судового збору - 640,00 грн., витрат на правничу допомогу 8000,00 грн., витрат за проведення судової експертизи 2041,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Складення повного судового рішення - 26.08.2019.

Суддя: Турбіна Т. Ф.