Справа № 405/7870/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дерев`янко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління комунальної власності Міської ради м. Кропивницького, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Кропивницька міська державна нотаріальна контора №1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визначення частки у спільній сумісній власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління комунальної власності Міської ради м. Кропивницького, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Кропивницька міська державна нотаріальна контора №1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визначення частки у спільній сумісній власності подружжя. В обґрунтування позову вказав, що 23.07.2018 року він отримав постанову № 1706-02/31 Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 28.05.2001 року Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою за № 2-2049, після смерті його батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1 . В постанові зазначено, що його батьки, батько - ОСОБА_3 та мати - ОСОБА_4 при шлюбі, який був зареєстрований 16.02.1958 року набули право спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок по АДРЕСА_1 . Після смерті батька, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулись він (позивач) та ОСОБА_2 . Вказує, що згідно будинкової книги, у будинку АДРЕСА_1 з 18.01.1968 року зареєстрована непрацездатна за віком дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , яка також прийняла спадщину. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на цілий житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 14.12.2009 року виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради. Реєстрація у Державному реєстрі прав на нерухоме майно на 1/2 частку вищевказаного житлового будинку за ОСОБА_3 відсутня. Право на прийняття спадщини після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1 , у свій час порушено ОСОБА_4 та Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла. Заповітом посвідченим 28.05.2001 року Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-2048, після смерті ОСОБА_4 заповіла все своє майно, що належало їй на день смерті і на що вона за законом мала право будь де ОСОБА_1 .

За таких обставин, просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 і після смерті ОСОБА_4 тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, визначити за ОСОБА_3 1/2 частку спільної сумісної власності подружжя з ОСОБА_4 на цілий житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 , який зареєстрований за ОСОБА_4 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.12.2018 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

14.01.2019 року за вх. № 733 до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зокрема відповідач вказала, що заповіт за № 2-2048 від 28.05.2001 року скасований на підставі заяви ОСОБА_4 про скасування заповіту від 17.01.2013 року, № 3-10. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій вбачається, що підставою відмови був не пропуск строку позивачем для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачем взагалі не наведено обставин порушення його права, за захистом якого він звернувся до суду. Крім того, зазначила, що ще у 2013 році позивач при зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщин після смерті батька, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, тотожну такій, яку отримала його мати ОСОБА_4 через відсутність за померлим зареєстрованого у встановленому законом порядку права власності. Таким чином, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності, оскільки перебіг позовної давності для позивача розпочався в 2013 році, коли він вперше після смерті батька звернувся до нотаріуса і отримав постанову про відмову у вчинення нотаріальних дій.

Ухвалою суду від 03.06.2019 року у задоволенні заяви позивача про зупинення провадження у даній справі відмовлено, підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, 27.06.2019 року за вх. № 15908 до суду від представника управління комунальної власності Міської ради м. Кропивницького надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Нормами ст. ст. 12, 13 ЦПК України закріплено такі принципи цивільного судочинства, як змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, які полягають в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22.02.2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.93)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 21.11.2012 року (а.с. 59).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1420/02-31 від 16.09.2013 року державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 1 Биковим С.Є. відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , через відсутність правовстановлюючого документа на ім`я ОСОБА_3 на його частку у праві спільної сумісної власності подружжя, зареєстрованого у встановленому законом порядку. З заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулись ОСОБА_7. та ОСОБА_2 (а.с. 75).

28.05.2001 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори Звіздун Н.К. за № 2-2048, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с. 8).

17.01.2012 року державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори Усач Т.А. посвідчено та зареєстровано у реєстрі за № 3/10 заяву ОСОБА_4 про скасування заповіту від 28.05.2011 року (а.с. 29).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 12.12.2017 року (а.с. 7).

Відповідно до заповіту складеного ОСОБА_4 22.05.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори Биковим С.Є. та зареєстрованого у реєстрі за № 1-112, остання все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_6 (а.с. 108).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1706/02/31 від 23.07.2018 року державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 Кушнір В.П. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченим 28.05.2001 року після смерті його батька ОСОБА_3 на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті його батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , через відсутність правовстановлюючого документа на ім`я ОСОБА_3 на його частку у праві спільної сумісної власності подружжя, зареєстрованого у встановленому законом порядку. У постанові вказано, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на цілий житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с. 6).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здіснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 № 7 в абзаці 6 п. 24 роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналогічне зазначено також в роз`ясненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

В позовній заяві позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його батька - ОСОБА_3 і після смерті матері - ОСОБА_4 , проте, не вказує з яких причин він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, а також поважності таких причин, як передбачено чинним законодавством. Жодних доказів на підтвердження існування причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій із прийняття спадщини позивачем не надано.

За наведених обставин, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких суд встановив би наявність поважної причини, пов`язаної з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення дій щодо прийняття спадщини у визначені ст.1270 ЦК України строки, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Оскільки пред`явлена позивачем вимога про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволенню не підлягає, то не підлягає задоволенню і позовна вимога про визначення за ОСОБА_3 1/2 частки спільної сумісної власності подружжя, оскільки є похідною від першої позовної вимоги та не підтверджена належними і допустимими доказами.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності судом відзначається наступне.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

За п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову у позові з цих підстав, якщо про застосування строку позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Таким чином, відсутність встановлення факту порушення, невизнання або оспорення права позивача виключає застосування у спорі положення законодавства про позовну давність, оскільки позовна давність у передбачених законом випадках застосовується судом лише у випадку обґрунтованості позовних вимог.

Враховуючи недоведеність та необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 позовна давність заявлена відповідачем судом не застосовується.

Керуючись ст. ст. 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Управління комунальної власності Міської ради м. Кропивницького (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Кропивницька міська державна нотаріальна контора №1 (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 1Б) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визначення частки у спільній сумісній власності подружжя - відмовити.

Судові витрати залишити по фактично понесеним позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда В.В. Драний