Справа № 716/754/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.19 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Стрільця Я.С.

з участю секретаря судових засідань - Барабащук О.А.,

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та утримання дружини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Заставнівського районного суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Посилається на те, що вона 14.02.2017 року зареєструвала шлюб з відповідачем, який за рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 03.12.2018 року між ними розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказує, що з моменту припинення шлюбних стосунків, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, та не бере участі у витратах, пов`язаних з її вихованням. Дитина перебуває тільки на її утриманні, а вона не спроможна в повній мірі забезпечити її усім необхідним. Відповідач офіційно не працевлаштований, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків на його утриманні не має. З цих підстав просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1626 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також просить стягувати аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. до досягнення дитиною трьохрічного віку, починаючи стягнення із дня звернення до суду із даним позовом.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності та відсутності її представника . У Заяві зазначила, що позовну заяву підтримує та просила її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково не погодившись з розміром аліментів у сумі по 1626 грн. на дитину щомісячно. Вказав, що це у нього другий шлюб. Від першого шлюбу має п`ятеро дітей. Після розлучення з позивачем він з донькою спілкується, по вихідних дитина перебуває у нього. На даний час проживає разом з батьками. Згідний сплачувати аліменти на доньку розміром по 1200 грн. щомісячно. Щодо сплати аліментів на утримання дружини до досягнення донькою трьох років та стягнення з нього коштів за надання правничої допомоги то він не згідний.

Суд, заслухавши доводи сторін та представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований частково та підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судом встановлено, що 14.02.2017 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. В шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наведене вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с. 8). Згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 03.12.2018 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.9).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Утримання дитини є рівним обов`язком як матері, так і батька.

Судом встановлено, що до складу сім`ї позивача ОСОБА_2 входить донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуваєна її утриманні. Позивач офіційно не працевлаштована. Здійснює догляд за дитиною до трьохрічного віку. Отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини.

Згідно ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Також судом встановлено, що відповідач фізично здоровий, працює по найму, у нього п`ятеро дітей від першого шлюбу. Вказане підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. На даний час проживає разом з батьками.

У відповідності з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При призначенні аліментів суд також враховує, матеріальне становище та стан здоров`я дитини та відповідача, те що відповідач є фізично здоровою, працездатною особою, яка спроможна заробляти та сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Таким чином суд, врахувавши вимоги статті 182 СК України та інші обставини, що мають істотне значення вважає, що без погіршення матеріального становища відповідача, на користь позивача з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1200 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Отже, відповідно до ч.1 ст. 75 та ч.2 ст.84 СК України відповідач зобов`язаний утримувати дружину, з якою проживають діти, до досягнення дітьми трьох років.

Згідно ст. 80 СК України позивачка має право на отримання аліментів від відповідача у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Дане право порушується відповідачем, оскільки останній не утримує матеріально свою дружину, з якою проживає малолітня дитина, якій не виповнилось три роки.

Згідно ч. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору в розмірі 768,40 грн., а позов задоволено частково, а саме в розмірі 73,8 %, то суд вважає, що з відповідача на користь держави, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, належить стягнути судовий збір в розмірі 567,07 грн.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" , адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги, зокрема, може бути договір про надання правової допомоги. Статтею 30 вказаного закону регламентовано, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ст.59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до норм статті 10 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу представником позивача дотримані норми чинного законодавства, а тому з врахуванням обсягу задоволення позовних вимог з відповідачів на користь позивача ОСОБА_2 необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати в розмірі 2000 гривень.

На підставі викладеного, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, 180, 181, 182, 184, 191, керуючись ст.ст. 7, 10, 12, 13, 133, 141, 259, 263 - 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, - ,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та утримання дружини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає в АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 1200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, починаючи стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає в АДРЕСА_2 , аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в твердій грошовій сумі по 400 (чотириста) гривень щомісячно до ІНФОРМАЦІЯ_6 року .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає в АДРЕСА_2 , судові витрати понесені за надання правової допомоги в розмірі 2000 (дві тисячі гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 567,07 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Дата складення повного судового рішення 26.07.2019 року.

Суддя Я.С. Стрілець