пр. № 2-з/759/199/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ) про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 ), ОСОБА_8 ( АДРЕСА_8 ) про витребування майна із чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

04.11.2019р. позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом до відповідачів про витребування із чужого незаконного володіння нерухоме майна, що розташоване у підвалі: загальною площею 274,9 кв.м; на технічному поверсі, загальною площею 206,8 та 59,7 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_9 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.11.2019р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Разом з позовною заявою позивачі подали заяву про забезпечення позову в якій просять вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на підвал та технічний поверх АДРЕСА_9 та заборонити у будь-який спосіб вчиняти дії щодо підвалу та технічного поверху вказаного будинку.

В обгрунтування заяви посилалися на те, що позивачі, як власники та користувачі квартир у будинку АДРЕСА_9 є відповідно до вимог ЦК України, ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та «про приватизацію державного житлового фонду», рішень Конституційного Суду України є співвласниками допоміжних приміщень у будинку, у тому числі і технічного поверху та підвальних приміщень, які віднесено до неподільного майна, що не може бути відчужено. Однак невідомі чоловіки силою заблокували вхід до підвалу будинку в якому розташовано: теплопункт, електрощитова, насосна, повний цикл каналізаційної системи, водопостачання будинку, підземне бомбосховище та почали самостійно виламувати та ставити власні замки. Заявили, що ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на праві приватної власності належить нерухоме майно розташоване у підвалі. Є підстави вважати, що данні дії відповідачів можуть привести до відчуження підвалу та технічного поверху будинку 3-А , що є спільною сумісною власністю позивачів та всіх співвласників будинку та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належить або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Крім того, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Клопотання позивача не містить обґрунтування вжиття забезпечення позовних вимог та даних про те, що відповідач в майбутньому може зробити неможливим виконання рішення суду. Само по собі пред`явлення позовних вимог про витребування майна із чужого незаконного володіння не вбачає підстав для застосування судом заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на на підвал та технічний поверх будинку АДРЕСА_9 ..

Також до заяви не надані дані про те, що майно, на яке просять позивачі накласти арешт належить відповідачу на даний час та про те, що є реальна небезпека реалізації цього майна, що унеможливить виконання рішення суду в майбутньому.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в даному випадку не доведено, що невжиття забезпечення позову може істотно ускладнити (унеможливити) виконання рішення суду, оскільки не надано належних доказів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, виходячи з ціни позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.151-153, 293 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання її суддею.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко