Справа № 308/9182/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участі секретаря Боти О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представників відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про присудження аліментів у твердій грошовій сумі,

встановив:

08.08.2019 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить: розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_4 , який зареєстровано виконавчим комітетом Чопської міської ради Закарпатської області, про що у книзі реєстрації шлюбів від 07.08.2010 зроблено запис №25.

Свої вимоги мотивує тим, що спільне подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинені, понад три роки проживають окремо, шлюб існує формально.

06.11.2019 відповідач ОСОБА_4 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про присудження аліментів у твердій грошовій сум, в якому просить: дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з матір`ю, призначити до сплати аліменти з ОСОБА_1 у розмірі 1500 гривень на місяць на утримання доньки, до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що дитина ОСОБА_5 тривалий час проживає з матір`ю, для забезпечення належного рівня життя дитини потрібні кошти в розмірі не меншому, ніж прожитковий мінімум.

Ухвалою суду від 06.11.2019 позовну заяву прийнято до розгляду в одному провадженні з первісним позовом.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги за первісним позовом та за зустрічним позовом, просили такі задовольнити.

Представник відповідача позивача підтримали позовні вимоги за зустрічним позовом та за первісним позовом, просили такі задовольнити.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На виконання вищезазначених положень законодавства, судом роз`яснено сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевірено, чи не суперечить закону визнання відповідачем позову та чи не порушено права, свободи чи інтереси інших осіб у зв`язку з таким визнанням.

Як встановлено судом, 07.08.2010 виконавчим комітетом Чопської міської ради Закарпатської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , про що у книзі реєстрації шлюбів від 07.08.2010 зроблено запис №25 (а.с.3). Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1

У даному шлюбі у подружжя народилися донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.4).

Судом також встановлено, що спільне життя між подружжям не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, шлюб існує формально.

Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З урахуванням тієї обставини, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивачки, а відтак суд приходить до висновку про прийняття визнання позовних вимог відповідачем, задоволення позовних вимог та ухвалення судового рішення в підготовчому засіданні на стадії підготовчого провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України).

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 2 цієї статті регламентовано, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищезазначене, вимога позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 про стягнення аліментів з відповідача в розмірі по 1500 грн. на дитину щомісячно до досягнення такою повноліття підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на вказане та на визнання відповідачем ОСОБА_6 позову до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету позивачу за первісним позовом ОСОБА_1 необхідно повернути 384,20 грн. судового збору, а з відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_4 стягнути 384,20 грн. судового збору в дохід держави.

З огляду на те, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 звільнена від сплати судового збору в порядку п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» та враховуючи визнання позову відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 , з такого слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 384,20 грн, тобто половину від суми за подання фізичною особою позову майнового характеру.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 89, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 56, 105, 110, 112, 115 СК України, суд

ухвалив:

Шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 07.08.2010 виконавчим комітетом Чопської міської ради Закарпатської області, про що у книзі реєстрації шлюбів від 07.08.2010 зроблено запис №25 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500 /одна тисяча п`ятсот/ гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.11.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканки АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сплачений позивачем за первісним позовом судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , сплачений судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов