ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи: 648/2618/17 Головуючий в І інстанції: Кусік І.В.
Номер провадження: №22-ц/819/835/19 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 26 лютого 2019 року, у складі судді Кусік І.В., у справі за позовом Сафіра Федора Олеговича , діючого в інтересах публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

04 вересня 2017 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачана користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.08.2009 року у розмірі 105559,95грн, яка складається з:

--- 9987,20грн - тіло кредиту;

--- 86857,99грн - заборгованість по процентах за користування кредитом;

--- 3450,00грн - заборгованість за пенею та комісією;

--- 250,00грн - штраф (фіксована частина);

--- 5014,76грн - штраф (процентна складова);

а також судові витрати в розмірі 1600,00грн.

Позов обґрунтований наступним.

Відповідно до укладеного договору б/н від 18.08.2009 року відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають Договір між сторонами.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, в результаті чого, станом на 30.06.2017 року має заборгованість у розмірі 105559,95грн, яка складається з: 9987,20грн - тіло кредиту; 86857,99грн - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3450,00грн - заборгованість за пенею та комісією; 250,00грн - штраф (фіксована частина); 5014,76грн - штраф (процентна складова).

Просить задовольнити позов.

Оскаржуваним рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 26 лютого 2019 рокупозов задоволено частково. З відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.08.2009 року в розмірі 21133,93грн, яка складається з:

--- 9987,20грн - тіло кредиту;

--- 9664,17грн - заборгованість по процентах за користування кредитом;

--- 500,00грн - штраф (фіксована частина);

--- 982,56грн - штраф (процентна складова).

Також, з відповідача на користь позивача були стягнуті судові витрати в сумі 352,75грн. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції частково змінити по суті позовних вимог, а саме відстрочити і розстрочити порядок сплат відповідача перед позивачем на відповідний термін. При цьому послався на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема, вказав, що суд не вказав як саме має бути сплачений борг, адже він є пенсіонером, що проживає на прожитковий мінімум, і не може сплатити разом і в повному обсязі усі кошти, призначені до сплати судом.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Згідно заяви від 18.08.2009 року ОСОБА_1 звернувся до позивача із заявою, на підставі якої йому було видано кредитну картку "Універсальна" (55 днів пільгового періоду) НОМЕР_1 з встановленням кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.9).

Згідно п.3.1 Умов і правил надання банківських послуг для надання послуг Банк відкриває Клієнту Картрахунок, видає Клієнту Карти, їх вид та строк дії зазначено в заяві і в Пам`ятці клієнта, підписом якої Клієнт та Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі "Відмітки Банку" Заяви.

Пунктом 3.2 та п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що ОСОБА_1 дав згоду банку встановлювати кредитний ліміт та в будь-який момент його змінювати, погодився з тим, що підписання договору є прямою та безумовною згодою Держателя відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком.

Пунктом 6.5. Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.5.7. Правил користування платіжною карткою, п.5.2. Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором.

Відповідно до п. 5.3. Умов та Правил надання банківських послуг Банк має право на зміну Тарифів, при цьому Банк зобов`язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів Банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, вважається, що клієнт прийняв нові умови.

Згідно п. 4.9. Умов та Правил надання банківських послуг Банк зобов`язаний не рідше одного разу на місяць способом, який вказаний у Заяві, надавати держателю виписки про стан Картрахунків. При підключенні держателя до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ 24) надання виписок здійснюється через вказаний комплекс. При підключенні клієнта до комплексу Mobile-banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлення.

Отже, між сторонами виникли кредитні правовідносини внаслідок приєднання ОСОБА_1 до умов банку та таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст.634 ЦК України.

Позивач, відповідно до ст.1054 ЦК України свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач своєчасно не надав банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, відповідно до умов договору.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 18.08.2009 року, укладеного між позивачем та відповідачем, заборгованість відповідача перед банком станом на 30.06.2017 року становить 105559,95грн, яка складається з: 9987,20грн - тіло кредиту; 86857,99грн - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3450,00грн - заборгованість за пенею та комісією; 250,00грн - штраф (фіксована частина); 5014,76грн - штраф (процентна складова) (а.с.6-8).

Крім того, із вказаного розрахунку вбачається, що з моменту укладання договору позивачем з 01.09.2014 року була змінена процентна ставка з 30,00 % до 34,80% на рік на суму заборгованості, а з 01.04.2015 року ставку змінено з 34,80 % до 43,20 % на рік на суму заборгованості.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з ненадання позивачем доказів повідомлення відповідача про зміну процентної ставки за кредитним договором, що тягне за собою необхідність застосування відсоткової ставки в 30,0 % річних за період з 01.09.2014 року по 30 червня 2017 року, наслідком чого є зменшення розміру заборгованості за процентами до 9664,17грн та зменшення розміру процентної складової штрафу до 982,56грн, виходив з ненадання позивачем деталізованого розрахунку заборгованості в частині пені та комісії, наслідком чого з урахуванням положення ст.61 Конституції України є відмова в позові в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині, а саме в частині незазначення судом про відстрочення і розстрочення порядку сплати стягнутої суми коштів, оскільки до нього він дійшов при повному та всебічному дослідженні обставин справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення в оскаржуваній частині, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, і вирішив справу з дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до положень ст.435 ЦПК України ("Відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання"):

--- за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання (ч.1);

--- заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у 10-денний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи (ч.2);

--- підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3);

--- вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.4);

--- розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч.5);

--- про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю (ч.7).

Отже, закон передбачає, що відстрочення і розстрочення виконання рішення можливі за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При апеляційному розгляді справи відповідач та його представник зазначили, що в суді першої інстанції вони не ставили питання про відстрочення чи розстрочення виконання рішення, таке питання не було предметом розгляду суду.

Таким чином суд, відповідно за закону вирішуючи спір, обґрунтовано зазначив про стягнення всієї суми заборгованості одномоментно. Питання ж про відстрочення і розстрочення виконання рішення може бути предметом розгляду при виконанні рішення.

Мотивування скаржником свого прохання про відстрочення і розстрочення виконання рішення зосереджено на тому, що він (скаржник, відповідач) є пенсіонером, що проживає на прожитковий мінімум, і не може сплатити разом і в повному обсязі усі кошти, призначені до сплати судом. В матеріалах справи наявна довідка (а.с.181) Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про розмір отримуваної відповідачем пенсії за віком (з жовтня 2018 року - 1940,49грн, з березня 2019 року - 2040,49грн).

Однак, з огляду на вказане вище, через неподання відповідної заяви про відстрочення і розстрочення виконання рішення, суд першої інстанції був позбавлений можливості розглянути зазначене питання, а тому ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону та висновків суду не спростовують. Зокрема, через неподання відповідної заяви про відстрочення і розстрочення виконання рішення та відповідно з огляду на те, що зазначене питання не було предметом розгляду суду першої інстанції, не приймаються до уваги посилання скаржника на те, що він є пенсіонером, який проживає на прожитковий мінімум і який не може сплатити разом і в повному обсязі усі стягнуті з нього кошти.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для того, щоб апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 26 лютого 2019 рокув частині незазначення судом про відстрочення і розстрочення порядку сплати стягнутої суми коштів залишити без змін.

Це ж рішення суду в решті в апеляційному порядку не переглядалось, як таке, що не оскаржувалось.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання безпосередньо до Верховного Суду касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 10 травня 2019 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська