ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційними скаргами Держави України в особі Міністерства юстиції України, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Прокуратури Дніпропетровської області на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Міністерства юстиції України, треті особи Державна казначейська служба України та Департамент Державної виконавчої служби України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 грудня 2017 року апеляційні скарги Держави України в особі Міністерства юстиції України, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Прокуратури Дніпропетровської області задоволено; рішення рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2018 року скасовано та ухвалено нове, яким узадоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Держави України в особі Міністерства юстиції України, треті особи Державна казначейська служба України та Департамент Державної виконавчої служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

10 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Підставою для ухвалення додаткового рішення заявник зазначає те, що судом апеляційної інстанції не вирішено питання про встановлення факту, що неодноразове викрадення позивача, зокрема, з місця відбування завідомо незаконного арешту, мало характер злочинів проти людства.

Вивчивши матеріали справи й обговоривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3)судом не вирішено питання про судові витрати; 4)суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Аналогічне роз`яснення міститься й в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, згідно з яким додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішували вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення і додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України.

Як видно з матеріалів справи позивачем у своєму позові не ставилася вимога про встановлення факту, що неодноразове викрадення позивача, зокрема, з місця відбування завідомо незаконного арешту, мало характер злочинів проти людства (т. 1 а.с. 4).

Крім того, встановлення факту юридичного значення розглядається не у позовному провадженні, а у окремому провадженні (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведені норми законодавства та роз`яснення суду вищої інстанції, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення немає, оскільки ст. 270 ЦПК України не передбачає ухвалення додаткового рішення шляхом встановлення факту, що неодноразове викрадення позивача, зокрема, з місця відбування завідомо незаконного арешту, мало характер злочинів проти людства.

Таким чином, вивчивши матеріали справи та заяву ОСОБА_1 колегія суддів приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 270, 381 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров