Провадження №2-з/359/69/2019
Справа №359/5363/18
УХВАЛА

Іменем України

25 липня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, якою просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- визнання нікчемними та недійсними правочинів по позовній заяві-3, з підстав, наведених у позовній заяві;

- заборони голові громадської організації та іншим особам вчиняти певні дії щодо предмета спору, зокрема щодо способу виключення ОСОБА_1 з членів садівничого товариства в період вегетації, в частині самовільного відключення садової ділянки №86 від електроенергії, заборони користування дорогами загального користування, комунальним послугами тощо;

- вжиття превентивних та запобіжних заходів для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів;

- компенсації моральної шкоди шляхом вибачення перед ОСОБА_1 за негативні наслідки діянь на зборах громадської організації, а також прощення боргу по членським внескам.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вказав на те, що просить розглянути дану заяву та у такий спосіб зупинити негативні наслідки діянь відповідачів, які обмежують його права та інтереси, впливають на поведінку, формують негативні настрої, справляють негативний вплив та дратують садівників, паплюжать гідність, дискримінують, містять примус, вимагання, самоправство, свавілля, агресію, булінг, маніпуляції, обман, погрози і залякування, приховування інформації, ігнорування клопотань, вимог та пропозицій.

Заслухавши пояснення заявника та дослідивши подану заяву про забезпечення позову, суд дійшов до наступних висновків.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

До того ж суд вважає за необхідне звернути увагу на положення ч.3 ст.150 ЦПК України, згідно з яким заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України саме на заявника покладається обов`язок доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

За змістом ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З доводів заявника вбачається, що між ним та ГО СТ «Сокіл» виник спір з приводу сплати членських внесків та виключення з членів ГО СТ «Сокіл» у разі їх несплати до 01.08.2019 року Вказана обставина стала підставою для пред`явлення ним позову, яким ОСОБА_1 просить визнати правочини недійсними та дати оцінку порушенням принципу «Невідворотність покарання».

Разом з цим, суд критично сприймає твердження заявника з приводу необхідності вжиття запропонованих ним заходів забезпечення позову з метою ефективного захисту та оновлення його порушених прав та інтересів.

Оскільки, заявником не зазначено, а судом не встановлено обґрунтованих обставин, які б підтверджувалися належними доказами та свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому, утруднити чи зробити неможливим виконання ймовірного рішення суду про задоволення позову.

Обмеження, в тому числі встановлення заборони голові ГО СТ «Сокіл» та іншим особам, вчиняти певні дії щодо предмета спору повинно мати дійсно вагомі підстави. Таким чином, у випадку задоволенням заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову суд фактично передчасно вирішить питання по суті позовних вимог, зокрема щодо виключення з ОСОБА_1 з членів СТ, заборони користування землями загального користування та комунальними послугами.

Суд також бере до уваги, що заявник просить заборонити вчинення певних дій фактично необмеженому колу осіб, які не є учасниками справи і питання про права та обов`язки яких не стосується предмета заявленого позову.

Крім цього, питання щодо визнання недійсними чи нікчемними правочинів, а також питання щодо компенсації моральної шкоди шляхом вибачення та звільнення від сплати членських внесків є виключно позовними вимогами, які підлягають вирішенню судом в ході розгляду цивільної справи по суті при встановленні дійсних обставин справи та перевірці їх доказами, які надані сторонами по справі.

З огляду на ці обставини в сукупності, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.81, ч.1 та ч.2 ст.149, ч.1 та ч.2 ст.150, ч.1 ст.153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Журавський