АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/681/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 351000000 Кухаренко О.В. Доповідач в апеляційній інстанції Храпко В.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів :

Храпка В.Д.,

Пономаренка В.В., Фетісової Т.Л.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 13 грудня 2018 року, постановленого під головуванням судді Кухаренка О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Катеринопільський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про повернення коштів стягнених в примусовому порядку за виконавчим документом, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позов до АТ КБ «ПриватБанк» про повернення коштів стягнених в примусовому порядку за виконавчим документом.

В обгрунтування позовних вимог зазначала, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. видано виконавчий напис, згідно якого стягнуто з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 34 435 грн. 29 коп.

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 09 серпня 2018 року вказаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню та стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 кошти утримані відділом ДВС в розмірі 793 грн. 97 коп.

Проте під час розгляду справи та до набрання рішенням законної сили із заробітної плати ОСОБА_1 примусово утримані кошти в сумі 7 346 грн. 26 коп.

На даний час залишок коштів в сумі 6 552 грн. 29 коп., стягнутих за виконавчим написом позивачу не повернуті, тому просить суд стягнути із АТ КБ «ПриватБанк» на її користь кошти стягнуті в примусовому порядку за виконавчим документом в розмірі 6 552 грн. 29 коп. та судові витрати.

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 13 грудня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 кошти, стягнуті у примусовому порядку за виконавчим документом в розмірі 6 552 грн. 29 коп.

Вирішено питання судового збору.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати, як незаконне, необґрунтоване, постановлене з порушенням норм процесуального права та не відповідності висновків суду обставинам справи, а по справі ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що позивачка має заборгованість по кредитному договору перед банком , договір є дійсним. Також судом не було враховано, що кошти, які були стягнуті з позивачки перераховані на рахунки виконавчої служби, а не банку.

Відзиву до апеляційного суду не надходило.

Відповідно до ч. 1ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги по наступних підставах.

Судом встановлено, що на виконанні в Катеринопільському відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області знаходився виконавчий напис виданий 12 липня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 34 435 грн. 29 коп.

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 09 серпня 2018 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 12 липня 2017 року.

Відповідно до довідки ТОВ «Сиророб» від 24 вересня 2018 року із ОСОБА_1 стягнуто і перераховано Катеринопільському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на протязі січня - серпня 2018 року кошти в сумі 7 346 грн. 26 коп.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття , збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають : 1) набуття або збереження майна однією особою ( набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збереження нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї Глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Тому посилання в апеляційній скарзі на те, що ст. 1212 ЦК України на дані, правовідношення не поширюється є помилковим.

Відповідно до п. 14 Розділу VІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції від 02 квітня 2012 року № 512/5 ( з наступними змінами) перерахування коштів з рахунків органів державної виконавчої служби чи приватного виконавця здійснюється на підставі платіжних доручень.

Копії платіжних доручень (реєстри до платіжних доручень) про перерахування коштів стягувача долучаються до матеріалів виконавчого провадження, яким визначено належність указаних коштів стягувачам.

Тому суд виходить із того, що стягнуті кошти були перераховані державною виконавчою службою на рахунок АТ КБ «ПриватБанк».

Докази про те, що кошти від ДВС не були переказані АТ КБ «ПриватБанк» не надав.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 -384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 13 грудня 2018 року залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: