ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/4755/16-ц Номер провадження 22-ц/814/2390/19Головуючий у 1-й інстанції Сьоря С.І. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

за участю секретаря Ткаченко Т.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 листопада 2016 року, ухвалене суддею Сьоря С.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за аліментами, додаткових витрат та неустойки за прострочення сплати аліментів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за аліментами, додаткових витрат та неустойки за прострочення сплати аліментів, та з урахуванням поданих уточнень до позову остаточно просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість за аліментами на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 83 124,33 грн., неустойку за несплату аліментів за період з 01.08.2014 року по 01.11.2016 року в сумі 684 113 грн. 21 коп., понесені нею додаткові витрати на утримання дочки за період з 01.08.2014 року по 01.11.2016 року в розмірі 5 850 грн. та періодично стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дочки в розмірі 3 500 грн., до закінчення навчання у відділенні економіки та права Коледжу Кременчуцького національного університету ім. Михайла Остроградського.

В обґрунтування позову вказувала, що згідно з виконавчим листом № 2-287 від 01.02.2001 року Крюківського районного суду м. Кременчука з відповідача на її користь повинні стягуватись аліменти на утримання їх дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, однак, на цей час виникла заборгованість по сплаті аліментів у зв`язку зі злісним ухиленням відповідача від їх сплати.

Станом на 31.05.2016 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становила 83 124,33 грн. У зв`язку з невиплатою аліментів, її матеріальне становище значно погіршилось, вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан сім`ї.

Крім того, вона несе витрати на навчання дочки у Коледжі Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського, тоді як відповідач в добровільному порядку відмовляється брати участь у додаткових витратах на дитину за навчання, чим порушує права неповнолітньої дитини.

Оскільки за 2015-2016 роки додаткові витрати на дитину склали 5 300 грн., а за 2016-2017 роки - 6 105 грн., вважає, що відповідач повинен також відшкодувати їй половину здійснених витрат одноразово в сумі 2300 грн. 00 коп. + 3052 грн. 50 коп. та в подальшому фінансувати додаткові витрати на дитину наперед періодично, з 2017-2018 р. в розмірі 3 497 грн. 50 коп. та з 2018-2019 р. в розмірі 3810 грн. 00 коп. до закінчення дочкою навчання у відділенні економіки та права Коледжу Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського.

Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за аліментами, додаткових витрат та неустойки за прострочення сплати аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за аліментами у розмірі 83124 грн. 33 коп., пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.08.2014 року по 31.05.2016 року у розмірі 6502 грн. 11 коп. та 4176 грн. 25 коп. понесених додаткових витрат, а всього стягнути 93802 грн. 69 коп.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 938 грн. 03 коп. судового збору.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного рішення залишено без задоволення. Після чого відповідачем подано апеляційну скаргу на заочне рішення суду першої інстанції.

У поданій апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального і процесуального права, прохає скасувати заочне рішення в частині задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати аліментів у сумі 83124,33 грн. та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_5 в цій частині. В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що діючим законодавством передбачено стягнення заборгованості зі сплати аліментів не шляхом ухвалення рішення, а в межах виконавчого провадження з виконання рішення про стягнення аліментів.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_6 , представника відповідача ОСОБА_7 , приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 червня 2000 року, який було розірвано 26 вересня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого повторно 17.06.2015 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області (а.с. 14).

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Відділом реєстрації актів громадського стану Автозаводського райвиконкому м. Кременчука 04.10.2000 року (а.с. 10).

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.01.2001 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вказаного рішення суду, Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області видано виконавчий лист №2-287 від 01.02.2001 року.

Згідно з довідкою-розрахунком, складеною державним виконавцем Крюківського ВДВС м. Кременчук Івашковською В.О., заборгованість ОСОБА_1 за аліментами за період з лютого 2006 року по 31.05.2016 року складає 83124 грн. 33 коп.

При цьому, згідно довідки-розрахунку, стягнення аліментів не проводилось з червня 2006 року по серпень 2006 року включно, з жовтня 2006 року по березень 2014 року включно та з серпня 2014 року по травень 2016 року включно (а.с. 4-6).

Як убачається з наданого позивачкою розрахунку, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з серпня 2014 року по 01.11.2016 року склав 684113 грн. 21 коп.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_5 , суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою доведено наявність за відповідачем заборгованості зі сплати аліментів відповідно до рішення суду від 01.01.2001 року у сумі 83124,33 грн., яка підлягає стягненню на її користь відповідно до ст. 194 СК України.

Також районний суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача неустойки у вигляді пені за прострочення сплати аліментів на підставі ст. 196 СК України в розмірі 6502,11 грн. за період з 01.08.2014 р. по 31.05.2016 р.

Крім того, місцевий суд встановив, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки понесених додаткових витрат на дитину у сумі 4176,25 грн., відповідно до положень ч. 1 ст. 185 СК України.

Відповідач в апеляційній скарзі не погоджується з рішенням місцевого суду в частині задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, перевіряючи рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі статтею 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Згідно із статтею 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Суд першої інстанції вірно встановив, що згідно довідки-розрахунку державного виконавця № 14653 від 02.06.2016 р. за відповідачем рахується заборгованість зі сплати аліментів за період з лютого 2006 року по 31.05.2016 року у сумі 83124 грн. 33 коп.(а.с. 4-6). Вказаний розрахунок відповідачем не оскаржений та не спростований.

З урахуванням вищенаведеного суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивачки боргу за аліментами за період з лютого 2006 року по 31.05.2016 року у розмірі 83124 грн. 33 коп. на підставі ст. 194 СК України.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що заборгованість зі сплати аліментів стягується не судовим рішенням, а державним виконавцем в межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів, на увагу колегії суддів не заслуговують, оскільки суперечать положенням ст. 194 СК України, яка прямо передбачає, що заборгованість за аліментами може бути стягнута за рішенням суду.

Крім цього, правильність висновків суду першої інстанції щодо стягнення заборгованості зі сплати аліментів на підставі ст. 194 СК України підтверджена висновками Верховного Суду при розгляді справи з аналогічними правовідносинами (постанова від 12.06.2019 року у справі № 757/24841/15-ц).

При ухваленні судом першої інстанції рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивачки заборгованості зі сплати аліментів дотримано норми матеріального і процесуального права. Підстав для його скасування з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегія суддів не вбачає.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 залишається колегією суддів без задоволення, а рішення місцевого суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки заборгованості зі сплати аліментів у сумі 83124,33 грн. - без змін.

В іншій частині рішення місцевого суду не оскаржується, тому колегією суддів не переглядається.

Керуючись ст.ст. 368, 375, 382- 384 ЦПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Чумак О.В.

Судді: Дряниця Ю.В.

Пилипчук Л.І.