07.11.2019 227/3438/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Добропілля Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Святогорівської селищної ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

в серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Святогорівської селищної ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_5 , яка на момент смерті була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 1,9112 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Святогорівської селищної ради Добропільського району, та будинку за адресою, де була зареєстрована померла. ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом. Проте крім нього спадкоємцями першої черги є ще його рідні брати: ОСОБА_2 , 1971 року народження, ОСОБА_3 , 1973 року народження, та ОСОБА_4 , 1978 року народження. Брати позивача є громадянами Російської Федерації, відповідно там і проживають, проте точні їх адреси ОСОБА_1 невідомі. Позивач повідомляв останніх про смерть матері, проте на похорони приїжджав тільки брат ОСОБА_6 . Батько ОСОБА_7 помер ще у 1997 році. 05 серпня 2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Добропільського районного нотаріального округу Донецької області із заявою про бажання прийняти спадщини та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Проте йому було відмовлено у вчиненні такої нотаріальної дії, оскільки ним був пропущений строк подання заяви про прийняття спадщини терміном у шість місяців. Крім позивача за оформленням спадщини після смерті матері ніхто більше не звертався. Строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачем був пропущений у зв`язку з тим, що йому не було відомо про місцезнаходження оригіналів документів на земельну ділянку та будинок, оскільки на момент смерті ОСОБА_5 проживала сама, а правовстановлюючі документи сховала від сторонніх, а за їх відсутності позивач вважав, що нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину. На даний час позивач знайшов правовстановлюючі документи на земельну ділянку, тобто підстави, що унеможливлювали його звернення до нотаріуса зникли. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті його матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Позивач ОСОБА_1 в відкрите судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник позивача адвокат Макєєв О.В. в відкрите судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача Святогорівської селищної ради в відкрите судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в відкрите судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом розміщення інформації про дату, час та місце судового засідання на сторінці Добропільського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб - порталу «Судова влада України» в мережі Інтернет, клопотань про відкладення розгляду справи або пояснень від останніх щодо позову до суду не надійшло.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , про що свідчить долучена до матеріалів справи копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке було видано 15 січня 1985 року Святогорівською селищною радою Добропільського району Донецької області, актовий запис № 2 (а.с.7).

Батько позивача ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 66 років, померла мати позивача ОСОБА_5 (а.с.10), причина смерті хронічна сердцево-судинна недостатність (а.с.11).

Померла ОСОБА_5 на момент смерті проживала та була зареєстрована одна за адресою АДРЕСА_1 , про що свідчить долучена до матеріалів справи довідка Святогорівської селищної ради № 499/02-21 від 12.08.2019 року (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 1,9112 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Святогорівської селищної ради, та належала померлій на праві приватної власності, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.14-16).

Крім того, після смерті ОСОБА_5 залишився житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами АДРЕСА_2 , в якому остання проживала, була зареєстрована, та який належав їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09 червня 2017 року.

05 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса по Добропільському районному нотаріальному округу Молодняк О.В. із заявою про бажання прийняти спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, належне його матері ОСОБА_5 , 1952 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним був пропущений строк подання заяви про прийняття спадщини терміном у шість місяців (а.с.17).

З документів, наданих приватним нотаріусом Добропільського районного нотаріального округу Молодняк Ольгою Володимирівною, встановлено, що до теперішнього часу брати позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертались.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

При вирішенні питання про надання додаткового строку для прийняття спадщини, дослідженню підлягають причини пропуску такого строку та їх поважність.

Відповідно до загальних положень про спадкування, викладених у ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, до прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття.

Згідно із частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За положеннями частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмові згоди спадкоємців, які б могли дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевірити наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 року (справа № 6-85цс12) та 04.11.2015 року (справа № 6-1486цс15), від 14.09.2016 року (справа № 6-1215цс16).

Судом встановлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті матері сплив 21 квітня 2019 року, до приватного нотаріуса Добропільського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 звернувся 05 серпня 2019 року, а позов до суду пред`явив 16 серпня 2019 року, тобто пропущений ним строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Отже, враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, те, що Святогорівська селищна рада визнала позов, суд приходить до висновку, що позивач з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_5 , тому його вимоги є доведеними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Святогорівської селищної ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,- задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю села Вірівка Добропільського району Донецької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 09 серпня 2001 року Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.М. Любчик

07.11.2019