ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6887/19 Справа № 2-447/05 Головуючий у першій інстанції: Кузнецов В.А. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
У Х В А Л А

24 липня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Красвітної Т.П., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2005 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл домоволодіння, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2005 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл домоволодіння; зокрема, визнано право власності за ОСОБА_3 на 52/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 та за ОСОБА_2 - на 48/100 частин вказаного домоволодіння; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1237,5 грн.

На зазначене вище рішення ОСОБА_1 , який не брав участі у справі, 31.05.2019 року подав апеляційну скаргу, заяву про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції місцевого суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18.06.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали. На виконання ухвали від 18.06.2019 року ОСОБА_1 подано 19.07.2019 року апеляційну скаргу у новій редакції у двох примірниках.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження по справі, зважаючи на наступне.

У заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження та в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що не був обізнаний про існування та зміст оскаржуваного рішення місцевого суду від 17 серпня 2005 року, до участі у даній справі не залучався, однак вважає себе співвласником домоволодіння АДРЕСА_1 ), оскільки приймав участь у поліпшенні вказаного нерухомого майна. Вказує, що копію оскаржуваного рішення місцевого суду від 17 серпня 2005 року він отримав 03.05.2019 року, тому строк на апеляційне оскарження повинен обраховуватись саме з 03.05.2019 року (а.с. 59).

Однак, до апеляційної скарги апелянтом долучено копію свідоцтва про право на спадщину за законом, яке було видане апелянту ОСОБА_1 30.11.2016 року за реєстром №2-2728. Згідно вказаного свідоцтва ОСОБА_1 , після смерті свого батька ОСОБА_3 , успадкував 26/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 . У свідоцтві чітко зазначено, що спадкодавцю ОСОБА_3 належало 52/100 частин вказаного вище домоволодіння на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.08.2005 року.

Отже, про існування та зміст оскаржуваного рішення місцевого суду апелянт ОСОБА_1 дізнався не пізніше 30.11.2016 року.

На час постановлення оскаржуваного рішення від 17 серпня 2005 року апелянт ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) був повнолітнім.

Отримавши 30.11.2016 року свідоцтво про право на спадщину за законом, де зазначено, що спадкодавцю ОСОБА_3 належало 52/100 частин вказаного вище домоволодіння на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.08.2005 року, - ОСОБА_1 не був позбавлений можливості протягом встановленого процесуальним законом десятиденного строку подати апеляційну скаргу на вказане судове рішення, однак, відповідні процесуальні дії вчинені не були без поважних причин.

Частиною 1 статті 294 ЦПК України (у редакції, що діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення) визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Частинами 1, 3 ст. 354 ЦПК України (в редакції, що діє з 15.12.2017 року) передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Дія 97" проти України від 21 жовтня 2010 року).

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що про існування та зміст оскаржуваного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.08.2005 року ОСОБА_1 дізнався не пізніше 30.11.2016 року, проте лише 31.05.2019 року, тобто через два роки шість місяців, рішення було оскаржено до апеляційного суду; враховуючи, що з часу постановлення оскаржуваного рішення минуло майже 14 років; встановивши, що апелянтом не доведено поважності причин надтривалого порушення строку на апеляційне оскарження, - наявні підстави для відмови ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою.

Керуючись ст. 358 ЦПК України суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2005 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл домоволодіння.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя Т.П. Красвітна