Справа № 343/1116/17
Провадження № 22-ц/4808/741/19
Головуючий у 1 інстанції Андрусів І. М.
Суддя-доповідач Максюта
У Х В А Л А

11 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі судді Максюти І.О., вирішуючи питання про можливість відкриття апеляційного провадження ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене суддею Долинського районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Андрусівим І.М. 21 березня 2019 року в м. Долина, повний текст якого складено 29 березня 2019 року, по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на частину спільному сумісному майні подружжя майна, поділ іншої частини майна подружжя щодо якого виник спір за правилами поділу спільного майна подружжя, визнання договору купівлі-продажу із державною реєстрацією права власності на частину майна подружжя щодо придбання частини спільного майна подружжя удаваним та фіктивною,

в с т а н о в и в :

Рішенням Долинського районного суду від 21 березня 2019 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання в формально спільному сумісному майні подружжя права власності, про поділ іншої частини майна подружжя та про визнання договору купівлі - продажу із державною реєстрацією права власності на частину майна подружжя удаваним та фіктивним задоволено частково. Визнано особистою приватною власністю ОСОБА_5 на 22,92 % частки торгово-офісного приміщення загальною площею 89,3 кв.м по АДРЕСА_1 . Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 77,06 % частки торгово-офісного приміщення загальною площею 89,3 кв.м. по пр. АДРЕСА_1 . В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано право власності у наступних частках: за ОСОБА_6 38,53% торгово-офісного приміщення загальною площею 89,3 кв.м по АДРЕСА_1 ;

за ОСОБА_4 38, 53 % торгово-офісного приміщення загальною площею 89,3 кв.м по АДРЕСА_1 . В порядку поділу майна торгово-офісного приміщення загальною площею 89,3 кв.м. по пр. АДРЕСА_1 визнати право власності у наступному співвідношенні: за ОСОБА_7 61,47 %, що становить 3/5 частини торгово-офісного приміщення загальною площею 89,3 кв.м по АДРЕСА_1 ;

за ОСОБА_4, 38, 53 %, що становить 2/5 частини торгово-офісного приміщення загальною площею 89,3 кв.м по АДРЕСА_1 .

В задоволенні позовних вимог: про припинення державної реєстрації права власності на майно-нежитлове приміщення магазину за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 73,1 кв.м, зареєстрованого за ОСОБА_3 та визнання договору купівлі-продажу на це майно удаваним правочином, визнання права власності на дане приміщення за ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , як на спільну сумісну власність подружжя, визнання права особистої приватної власності ОСОБА_5 на 13.38 % в нежитловому приміщенні магазину в АДРЕСА_2, загальною площею 73,1 кв.м., про визнання 86,62 % приміщення спільною сумісною власністю подружжя, яка складає 63.32 кв.м., поділивши його - 3/4 частки ОСОБА_9 та 1/4 частки- ОСОБА_4 ; а також про стягнення на користь ОСОБА_5 з ОСОБА_4 3/4 частки коштів в сумі 576 059,00 грн., розміщених на депозитних рахунках ОСОБА_4 , які є спільними сумісними майновими правами подружжя, а саме- 432 044, 25 грн. відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 понесені нею судові витрати у розмірі 2373, 58 грн. сплаченого судового збору пропорційно до задоволених вимог. Скасовано заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 12.07.2017 року.

На рішення Долинського районного суду від 21 березня 2019 року ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу з клопотанням про відстрочення судового збору, вимоги якого обгрунтоване тим, що річний дохід апелянта за 2018 рік становить 44558,02 грн, на її утриманні перебуває ще двоє малолітніх дітей, тому якщо судом буде визначено до сплати судовий збір за її апеляційної скаргою, що перевищуватиме 5% доходу за 2018 рік, просила суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною 3 статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Наведені у заяві доводи про перебування на утриманні апелянта малолітніх дітей не свідчать про її майновий стан та не дають підстав для відстрочення їй сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки до заяви не додано доказів на підтвердження відсутності у неї можливості сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі, а безпідставне звільнення чи відстрочення від сплати судового збору є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Крім того дана дія є правом суду і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За таких обставин, у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині невизнання судом в повному обсязі права одноосібної приватної власності позивача, що знаходиться в формально спільному сумісному майні подружжя, апелянт просить апеляційний суд усунути допущену судом помилку щодо визнання частки особистої приватної власності позивача в приміщенні, створеному з двох квартир, що стало торгово-офісним приміщенням, загальною площею 89,3 кв.м. і щодо поділу решти цього приміщення між позивачем та ОСОБА_4

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. № 3674-VI.

Згідно п.п.6 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подачі апеляційної скарги) за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до пп.2 п. 1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" (в редакції чинній на час подання позову) за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 1 частини 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час подання позову) визначено ставку судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яку подано фізичною особою, що становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 прожиткових мінімумів для працездатних громадян.

Станом на 01.01.2017 року (подання позовної заяви) розмір прожиткового мінімуму становив 1600 грн.

Апелянт просить визнати особистою приватною власністю позивача 38,55% торгово-офісного приміщення, загальною площею 89,3 кв.м, що складає 34,42 кв.м. на суму 662 845,21 грн;

визнати спільною сумісною власністю майна подружжя 61,45% торгово-офісного приміщення, загальною площею 89,3 кв.м.;

в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати право власності у наступних частках: за позивачем - на 27,44 кв.м. торгово-офісного приміщення, загальною площею 89,3 кв.м., які на момент поділу мають грошову оцінку ринкову ціну 528 427, 44 грн.; за ОСОБА_4 - на 27,44 кв.м. торгово-офісного приміщення, загальною площею 89,3 кв.м., які на момент поділу мають грошову ринкову ціну 528427,44 грн.

в порядку поділу майна торгово-офісного приміщення, загальною площею 89,3 кв.м. в результаті визнати право власності у наступному співвідношенні: за позивачем на площу 61,86 кв.м., яка на момент вирішення справи становить ціну 1 191 272,60 грн від частини торгово-офісного приміщення , загальною площею площею 89,3 кв.м., яке в загальному становить ціну 1719700 грн; за ОСОБА_4 на площу 27,44 кв.м., яка на момент вирішення справи становить ціну 528427,44 від частини торгово-офісного приміщення, загальною площею площею 89,3 кв.м., яке в загальному становить ціну 1719700 грн;

питання прийняття рішення з питань отримання ОСОБА_4 в одноосібну власність грошових коштів за здачу в оренду спірного приміщення направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зі змісту вимог апелянтом фактично заявлено дві майнові та одну немайнову вимоги.

Таким чином, за подання апеляційної скарги судовий збір становить 9018 грн (1719700/100х(38,55-22,92)/100х1,5=4031,83грн;

1719700/100х(77,06-61,45)/100х1,5=4026,6грн;

640х1,5=960; 4031,83 грн+4026,6+960 грн=9018,50 грн.)

При таких обставинах апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк десять днів з дня отримання копії ухвали для виправлення недоліків - подання доказу про сплату судового збору у розмірі 9018,50 грн. за такими реквізитами:

рахунок отримувача - 0009;

отримувач - УК у м. Івано-Франківську;

код отримувача (ЄДРПОУ) - 37952250;

банк отримувача - Казначейство України (ЕАП);

код банку (МФО) - 899998;

код класифікації доходів бюджету - 22030101;

найменування коду класифікації доходів бюджету - судовий збір (Державна судова адміністрація); наявність відомчої ознаки «80».

При цьому слід вказати вищезазначені реквізити та призначення платежу: *;80;______ реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті; судовий збір, за позовом ___ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Івано-Франківський апеляційний суд.

Оригінал платіжного доручення про сплату судового збору направити до Івано-Франківського апеляційного суду.

Згідно з ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 133, 185, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

У випадку несплати судового збору в установлений судом строк апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Максюта