КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 753/6122/17

провадження № 22-ц/824/8546/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівЖелепи О.В., Рубан С.М.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 05 жовтня 2018 року /суддя Трусова Т.О./

у справі за позовом Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за комунальні послуги та квартплату у розмірі 25 332, 12 грн. та судових витрат у розмірі 1 600 грн. /т. 1 а.с. 6/

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05.10.2018 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.02.2010 року по 01.09.2016 рік у сумі 18 440, 54 грн. та вирішено питання щодо судових витрат. /т. 3 а.с. 43-48/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05.10.2018 року.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що відповідно до витягу квартира АДРЕСА_1 має двох власників, а отже необхідно було залучити до участі у справі співвідповідача ОСОБА_2 Вказує, що надані позивачем особові рахунки-перерахунки не містять основної ознаки особового рахунку - його цифрового шифру, а також там немає призначення платежу. Зазначає, що оскільки у будинку школи-інтернату АДРЕСА_1, зокрема у квартирі АДРЕСА_1 проживали також і ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на них нараховувалась плата за житлово-комунальні послугу, то і матеріальну відповідальність вона не повинна нести одноособово. Звертає увагу, що судом першої інстанції було проігноровано заяву про невірність деяких розрахунків. Вказує, що перерахунок житлово-комунальних послуг за 2010 рік відсутній у матеріалах справи, хоча ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.07.2018 року суд зобов`язав позивача надати новий розрахунок заборгованості відповідача, здійснений з урахуванням вірних показників, тарифів та соціальних норм з зазначенням нормативних актів, якими ці тарифи чи норми були затверджені; докази на підтвердження кількості осіб - мешканців квартири АДРЕСА_1 ; докази на підтвердження наявності у вищевказаній квартирі гарячого водопостачання.

Представник Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючи на необґрунтованість та безпідставність її доводів, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що спеціальна школа І-ІІ ступенів № 10 Дарницького району м. Києва, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Вакуленчука, 1, є комунальною власністю територіальної громади м. Києва та передана на баланс Управління освіти згідно з розпорядженням Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації від 11.08.2011 № 373 «Про закріплення майна, переданого до сфери управління Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації». /т. 1 а.с. 10-13/

На території школи розташований житловий будинок, який був побудований у 1960 році для її працівників.

Житловий будинок входить до комплексу будівель спеціальної школи № 10 Дарницького району м. Києва, пов`язаний зі школою спільними інженерними мережами та обліковується на балансі позивача як основний необоротний актив під інвентарним номером 10321003. /т. 1 а.с. 15/

Також, судом встановлено, що позивач як балансоутримувач, забезпечує надання комплексу послуг по утриманню усього комплексу будівель школи, в тому числі і житлового будинку з прибудинковою територією та створення необхідних умов мешкання у ньому.

Тепло-, електро- та водопостачання комплексу будівель школи здійснюється на підставі договорів, укладених з ПАТ «Київенерго» та ПАТ АК «Київводоканал». /т. 1 а.с. 16-27, 28-31, 32-36, 37-39, 40-43, т. 2 а.с. 30-32/

При нарахуванні мешканцям будинку сум за теплову енергію, електроенергію та воду позивач застосовує тарифи, по яким здійснюється їх фактичне постачання. /т. 2 а.с. 104-121/

Крім того, позивач на підставі господарських договорів забезпечує надання інших послуг, необхідних для функціонування усіх будівель школи, в тому числі і житлового будинку, зокрема, послуг з технічного обслуговування інженерних мереж та сантехнічного обладнання, підготовки до опалювального сезону, з вивезення твердих та побутових відходів тощо. /т. 1 а.с. 44-48, 49-54, 55-61, 62-67, 68-74, 75-78, 79-85, 86-91/

Судом також встановлено, що 13.05.2015 року Дарницькою районною у м. Києві державною адміністрацією було прийнято розпорядження № 271 про передачу житлового будинку, який входить до комплексу будівель спеціальної школи № 10, з балансу Управління освіти на баланс комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва».

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався нормами ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якої, відносини у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються на договірних засадах; ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», яка зобов`язує споживача своєчасно оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно до загальної площі займаної квартири;п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, згідно яких, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Встановивши наявність у ОСОБА_1 заборгованості за несплату житлово-комунальних послуг за період з 01.02.2010 року по 01.09.2016 рік в сумі 18 440,54 грн., суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до витягу квартира АДРЕСА_1 має двох власників, а отже необхідно було залучити до участі у справі співвідповідача ОСОБА_2 , колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки відповідних клопотань як з боку сторони позивача так і з боку сторони відповідача на будь-якій стадії розгляду справи не заявлялось.

Крім того, виходячи із наданого представником позивача відзиву, ОСОБА_1 до Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації правовстановлюючих документів на квартиру не надавала, особовий рахунок був оформлений на її ім`я, отже позивач не був обізнаний про осіб співвласників квартири АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки у будинку школи-інтернату АДРЕСА_1, зокрема у квартирі АДРЕСА_1 проживали також і ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на них нараховувалась плата за житлово-комунальні послугу, то і матеріальну відповідальність вона не повинна нести одноособово, колегією суддів не приймаються до уваги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 156, 162 ЖК України, власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20.04.2016 року № 6-2951цс15.

Також, слід зазначити, що судом першої інстанції було вірно встановлено та надано належну правову оцінку розрахункам плати за житлово-комунальні послуги здійснені з урахуванням даних про те, що до 10.08.2016 року у квартирі проживало чотири особи, а з 10.08.2016 роки - три особи, зокрема ОСОБА_2 змінила місце реєстрації на АДРЕСА_2 .

Також, колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було проігноровано заяву про невірність деяких розрахунків, оскільки саме у зв`язку із тим, що розрахунок заборгованості позивача частково базувався на невірних показниках, судом було надано час для надання вірних розрахунків, які відповідають дійсним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що перерахунок житлово-комунальних послуг за 2010 рік відсутній у матеріалах справи, хоча ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.07.2018 року суд зобов`язав позивача надати новий розрахунок заборгованості відповідача, здійснений з урахуванням вірних показників, тарифів та соціальних норм з зазначенням нормативних актів, якими ці тарифи чи норми були затверджені; докази на підтвердження кількості осіб - мешканців квартири АДРЕСА_1 ; докази на підтвердження наявності у вищевказаній квартирі гарячого водопостачання. Колегією суддів не приймаються до уваги як такі, що спростовуються матеріалами даної цивільної справи, а саме клопотання про долучення до матеріалів справи від 08.09.2018 року, яким позивачем було надано документи н вимогу ухвали від 23.07.2018 року. /т. 2 а.с. 148 - т. 3 а.с.37/

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 05 жовтня 2018 року- залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 05 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: