Справа № 182/1946/18
Провадження № 2/0182/48/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2019 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого суддіРибакової В.В.
при секретаріЗатуливітер Н.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5 , про стягнення матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом (а.с.1-3), яким просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 10 000 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог посилався на наступні обставини.

Вказав, що йому на праві приватної власності належить автомобіль FORD TRANSIT, державний номер НОМЕР_1 . З 20.09.2017 року по 30.09.2017 року він знаходився на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні у Нікопольській районній лікарні. Автомобілем користувався його син - ОСОБА_6 . 24.09.2017 року автомобіль поламався. Син не мав можливості доїхати до будинку, тому залишив автомобіль перед воротами будинку його-позивача брата - ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 . Він-позивач попросив брата простежити за машиною, доки не випишеться з лікарні. Ввечері 26.09.2017 року син оглянув автомобіль та перевірив салон. Близько 22:00 год. брат також виходив на вулицю. Жодних ушкоджень на транспортному засобі вони не виявили.

27.09.2017 року о 07:00 год. Редькін вийшов на подвір`я та побачив, що на лобовому та боковому склі автомобіля наявні механічні ушкодження. Після виявлення пошкоджень, він зателефонував йому, його синові та викликав співробітників поліції, які записали його пояснення та зафіксували виявлені пошкодження автомобіля. Того ж дня, сусід брата - ОСОБА_8 повідомив, що він повертався додому 27.09.2017 року близько 03:20 год. та бачив, що від автомобіля відходив чоловік, тримаючи в руках предмет схожий на пістолет та сів в автомобіль який стояв поруч. ОСОБА_8 запам`ятав номер та марку автомобіля, це був автомобіль ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 Будь-яких звуків пострілів або ударів він не чув, оскільки машина стояла з ввімкненим двигуном та в ній гучно грала музика.

Вказані факти були повідомлені працівнику поліції, який оглядав місце події та опитав власника транспортного засобу ОСОБА_3 Листом т.в.о. начальника Нікопольського НП ГУНП у Дніпропетровській області № 49/33654 від 19.12.2017 року йому повідомлено, що під час спілкування з сусідами та мешканцями селища було встановлено, що близько 03:20 год. поряд з належним йому автомобілем FORD TRANSIT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , бачили легковий автомобіль марки ВАЗ-2107 реєстраційний номер НОМЕР_3 , темно-зеленого кольору, який належить ОСОБА_3 ОСОБА_3 під час спілкування зі співробітниками поліції повідомив, що у той час коли було пошкоджено автомобіль позивача, він передав свій автомобіль у тимчасове користування ОСОБА_5 Опитаний співробітниками поліції ОСОБА_5 . пояснив, що в ніч на 27.09.2017 року він разом зі своєю співмешканкою знаходився у себе вдома та не має будь-якого відношення до пошкодження належного позивачу автомобіля. Вищезазначеним листом позивачу було повідомлено, що в стосунках, які склалися між ним та ОСОБА_5 вбачаються ознаки цивільно-правових відносин.

Таким чином, він був вимушений самотужки за власні кошти відновлювати свою власність. На усунення завданих його автомобілю ушкоджень він витратив 10 000 грн. 00 коп. Добровільно вирішити даній спір не вдалося.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 не надав підтверджень передачі у користування належного йому автомобіля ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_5 чи будь-якій іншій особі, він вважає, що відшкодувати завдану йому матеріальну шкоду має саме ОСОБА_3 .

За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди 10 000 грн. 00 коп., а також сплачений ним судовий збір.

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.05.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відкрито провадження по справі, призначено проведення першого судового засідання для розгляду справи по суті (а.с.15,16).

24.01.2019 року від представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву (а.с.48-49), згідно якого вважає позов необґрунтованим та недоведеним, не підтвердженим належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України. Зазначив, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, не доведені вина відповідача та розмір матеріальної шкоди, підстави для її стягнення. Послався на те, що за результатами розгляду заяви позивача про вчинене кримінальне порушення, зареєстрованої до Журналу єдиного обліку заяв та повідомлень 04.12.2017 року № 24517, Нікопольським ВП ГУНП в Дніпропетровській області, винна особа не встановлена, матеріал списано до справи Нікопольського ВП (згідно висновку про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 18.12.2017 року). Листом Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 19.12.2017 року № 49/33654 позивачу роз`яснено, що ознаки цивільно-правових відносин вбачаються між позивачем та ОСОБА_5 , а не між позивачем та відповідачем. Матеріали перевірки за заявою ОСОБА_1 про вчинене кримінальне правопорушення не містять фактичних даних про належність автомобіля ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_3 відповідачу по справі. В наданих позивачем до позову матеріалів власної фотофіксації відсутня ідентифікація зображеного автомобіля, місце, дата та час зйомки. Таким чином, із доданих до позову письмових доказів не вбачається доведеності вини саме відповідача в спричиненні шкоди позивачу. Також, зазначає, що для визначення реального розміру збитків, спричинених позивачу внаслідок пошкодження його транспортного засобу - автомобіля FORD TRANSIT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , недостатньо наданих позивачем товарних чеків. З огляду на наведені обставини представник відповідача - ОСОБА_4 . просила відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди в повному обсязі.

Ухвалою суду від 24.01.2019 року (а.с.55) прийнято відзив ОСОБА_3 , визнавши причину його пропуску поважною.

31.01.2019 року від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_9 надійшла відповідь на відзив (а.с.60-62), згідно якої вважає безпідставними посилання представника відповідача на те, що з позовної заяви не вбачається, що саме відповідачем спричинено майнову шкоду та не надано доказів завдання такої шкоди саме ОСОБА_3 , оскільки до позову додано лист начальника Нікопольського НП ГУНП у Дніпропетровській області № 49/33654 від 19.12.2017 року, де зазначено, що під час спілкування з сусідами та мешканцями селища було встановлено, що близько 03:20 год. поряд з належним позивачу автомобілем бачили легковий автомобіль марки ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_3 , темно-зеленого кольору, який належить ОСОБА_3 При розмові з співробітниками поліції відповідач не заперечував факт належності йому вищевказаного автомобіля. Таким чином, вважає, що вину ОСОБА_3 у спричиненні матеріальної шкоди належному позивачу автомобілю FORD TRANSIT, реєстраційний номер НОМЕР_1 доведено. Також вважає підтвердженим розмір матеріальних збитків. Згідно висновку авто товарознавчого дослідження спеціаліста № 1077 сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля FORD TRANSIT, реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 05.10.2017 року становить 3824,00 грн. Із такою сумою він був не згоден, оскільки у такому висновку товарознавчого дослідження врахований вік автомобіля, природний знос деталей автомобіля та середня ринкова вартість пошкоджених деталей. Він розбиті вікна замінив на нові фірмові вікна, вартість яких підтверджується наданими до позовної заяви товарними чеками від 04.12.2017 року на суму 6000,00 грн. та 4000,00 грн. На підставі викладеного просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та додатково стягнути з відповідача ОСОБА_3 витрати за проведення оцінки матеріального збитку автомобіля.

14.02.2019 року від представника відповідача - ОСОБА_4 надійшли заперечення (а.с.74), в яких зазначила, що матеріали справи не містять необхідної інформації для встановлення безумовної вини відповідача в спричиненні шкоди майну позивача, і позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача матеріальної шкоди задоволенню не підлягають.

Ухвалою суду від 28.02.2019 року (а.с.81-82) у задоволенні заяви ОСОБА_1 про залучення до участі у справі співвідповідача ОСОБА_5 відмовлено, так як заяву подано з порушенням строків, встановлених ч.1 ст.51 ЦПК України та позивачем не доведено, що він не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача.

Ухвалою суду від 28.02.2019 року (а.с.83), залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 .

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 обставини позову та позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Зазначила, що свідки бачили біля машини позивача людину схожу на відповідача ОСОБА_3 , який ходив біля машини з пляшкою пива, також бачили, що він пляшкою стукав по лобовому склу їх автомобіля. Потім з`ясувалося, що у автомобіля позивача пошкоджені лобове та бокові стекла. Лобове скло має пошкодження схожі на постріл, кулі в машині не знайшли. Машина позивача стояла на узбіччі та нікому не заважала. До цієї події будь-яких конфліктів з відповідачем не було. ОСОБА_3 , ОСОБА_5 сказали, що до цього не причетні. Спочатку до поліції звернувся ОСОБА_7 , йому відмовили, позивач звернувся до поліції після виписки з лікарні.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволені позову за безпідставністю та недоведеністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5 у судове засідання не з`явися, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, вислухавши представників сторін, опитавши свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК (в редакції закону 2004 року), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля FORD TRANSIT вантажно-пасажирський, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с.9).

Належний позивачу автомобіль отримав механічні ушкодження.

Як вбачається з листа Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 02.10.2017 року № 49/26008 (а.с.24), по факту пошкодження майна ОСОБА_7 звернувся до Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, звернення було зареєстроване до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події під № 19241 від 27.09.2017 року та розглянуто, повідомлено, що внести відомості до ЄРДР не виявилось можливим, оскільки відсутні офіційні дані про належність та вартість пошкодженого майна.

Як вбачається з листа Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 19.12.2017 року № 49/33654 (а.с.7), по факту пошкодження автомобіля ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, його звернення було зареєстровано до Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вичинені кримінальні правопорушення та інші події за № 24517 від 04.12.2017 року та проведено перевірку.

З матеріалів перевірки за єдиним обліком №24517, який зареєстрований в Нікопольському ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 04.12.2017 року за фактом звернення ОСОБА_1 (а.с.18-28), що надійшли на запит суду вбачається наступне. Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 04.12.2017 року (а.с.19-20) ОСОБА_1 повідомив, що 27.09.2017 року невідома особа пошкодила скло в мікроавтобусі, який знаходився в смт. Червоногригорівка, підозрюваними зазначені ОСОБА_3 , ОСОБА_11 . Висновком про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 18.12.2017 року встановлено, що 04.12.2017 року до Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з заявою звернувся ОСОБА_1 , в якій повідомив про те, що 27.09.2017 року близько 03:20 годин невідома йому особа таємно шляхом вільного доступу пошкодила скло в належному йому мікроавтобусі марки FORD TRANSIT, світло зеленого кольору, державний номер НОМЕР_1 . Опитаний за вказаним фактом ОСОБА_1 пояснив, що 26.09.2017 року з вечора його мікроавтотобус знаходився в АДРЕСА_2 домоволодіння № 12 , де мешкає його брат ОСОБА_7 27.09.2017 року близько 06:00 години ранку ОСОБА_7 , прокинувшись, вийшов на вулицю та побачив, що на мікроавтобусі пошкоджено скло. Під час спілкування з сусідами та мешканцями села було встановлено, що близько 03:20 годин поряд з мікроавтобусом FORD TRANSIT, який належить ОСОБА_1 вони бачили легковий автомобіль марки ВАЗ-2107, державний номер НОМЕР_3 темно зеленого кольору, який належить ОСОБА_3 ОСОБА_3 на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від написання будь-яких пояснень за вказаним фактом, але під час спілкування повідомив про те, що у той час коли було пошкоджено мікроавтобус ОСОБА_1 , свій автомобіль він передав на тимчасове користування ОСОБА_5 Опитаний ОСОБА_5 пояснив, що в ніч на 27.09.2017 року він разом із своєю співмешканкою знаходився у себе вдома і будь якого відношення до пошкодження мікроавтобусу ОСОБА_1 не має. Розгляд заяви вважати завершеним.

Зазначені вище обставини підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.21), ОСОБА_12 (а.с.26), ОСОБА_5 (а.с.27).

Листом № 49/33654 від 19.12.2017 року позивачу було роз`яснено, що в стосунках які склалися між ним та ОСОБА_5 вбачаються ознаки цивільно-правових відносин, які вирішуються виключно в порядку цивільного судочинства за позовною заявою потерпілої сторони (а.с.7).

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 1077 від 03.10.2017 року (а.с.64-72), сума матеріального збитку завданого власникові автомобіля FORD TRANSIT, реєстраційний номер НОМЕР_1 на дату 05.10.2017 року складає 3824,00 грн. Згідно квитанції №1077 від 05.10.2017 року оцінка матеріального збитку автомобіля FORD TRANSIT АЕ2434ЕО становить 700,00 грн. (а.с.63).

Згідно товарних чеків ФОП ОСОБА_13 від 04.12.2017 року та від 26.12.2017 року вартість скла - 6000 грн. 00 коп., вартість установки - 4000 грн. 00 коп. (а.с.10).

Надані позивачем фото світлини на а.с.6 суд до уваги не приймає, так як з них не можливо встановити транспортний засіб, дату, час, місце зйомки.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що десь 19 числа (точну дату та місяць вже не пам`ятає, але вказав, що була осінь) 2017 року або 2018 року десь о 04.00 год. ранку він разом з ОСОБА_14 повертався додому та їм на зустріч виїхала машина ВАЗ-2107 темно-зеленого кольору. Даний автомобіль зупинився біля машини FORD, з автомобіля вийшов чоловік та вони почули звук розбитого скла, пострілу не чув. Пізніше з вул. Клубної на вул . АДРЕСА_1 виїхала інша машина, а чоловік сів в ВАЗ-2107 (сімку) та поїхав в іншу сторону. Він разом з приятелем підійшли до автомобіля FORD та побачили, що в ньому розбиті стекла (лобове скло потріскане та має вибоїну, збоку скла взагалі не було). Потім вони пішли далі та зустріли ОСОБА_15 , розмовляли втрьох та побачили, що автомобіль ВАЗ-2107 повернувся та зупинився навпроти автомобіля FORD, увімкнулася гучна музика та вони втрьох почули три хлопка, потім водій ВАЗ-2107 поїхав. ОСОБА_8 зазначив, що бачив саме автомобіль ВАЗ-2107 темно-зеленого кольору, на задньому склі була пляма (тонування) у вигляді кола в середині скла, диски на колесах з чорного титану, така машина в смт. Червоногригорівка одна та раніше він її бачив у відповідача ОСОБА_3 . Також свідок вказав, що коли автомобіль темно-зеленого кольору вдруге проїхав, то було видно, що за кермом був ОСОБА_5 . Про вказані обставини він розповів сину позивача ОСОБА_16 та поліції.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що знає тільки відповідача, товаришує з ним. Пояснив, що 26.09.2017 року випивали разом з ОСОБА_3 у нього ( ОСОБА_17 ) на подвір`ї, також з ними недовгий час був ОСОБА_18 , десь до 24.00 години, потів він пішов, а вони ще залишилися. О третій годині ранку він-свідок завів сп`янілого відповідача у хату, сам все убрав та пішов до себе додому. Зранку вони зібралися у ОСОБА_17 випити пива, десь о 12-00 год., тоді приїхав дільничний та задавав питання ОСОБА_3 стосовно розбитих вікон машини. Зі слів відповідача знає, що той дав машину ОСОБА_19 , що машина (сімка) не була зареєстрована за відповідачем.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з положеннями п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

Зазначені норми процесуального права узгоджуються і з положеннями статті 20 ЦК України, згідно якої право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно відповіді Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за №49/12244 від 29.01.2018 року (а.с.5), інформація про автомобіль ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_3 відсутня.

Клопотань щодо витребування доказів до суду не надходило, у відповідності до ч.7 ст.81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Позивачем обставин, викладених в позові щодо завдання йому матеріальної шкоди відповідачем ОСОБА_3 не доведено, жодних допустимих та належних доказів на підтвердження цих обставин не представлено. З огляду на зазначене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що доводи позивача не знайшли своє підтвердження у судових засіданнях та є такими, що ґрунтуються на припущеннях. Тому, у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди з відповідача слід відмовити за недоведеністю.

Так як позивачу відмовлено у задоволенні позову, то не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, що відповідає положенням ч.1 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12,13,76-78,81,89,141,259,263-265,268,280-282 ЦПК України, п.п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_5 ) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ; місце проживання в позові вказане за адресою: АДРЕСА_7 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_8 ), про стягнення матеріальної шкоди - відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Рибакова