справа №619/766/18
провадження №2/619/62/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді- Остропілець Є.Р.,

при секретарі Жорняк А.Ю., Суржкової В.В.,

представник позивача - Сірик В.В.,

представник відповідача - Мироненко ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Варламова Д.В.,

представника третьої особи - Даугуль В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву за позовом Керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області до ОСОБА_2 , фермерського господарства «Колос 2018», Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ТОВ «Агроленд - 2010», третя особа: Державна служба з геодезії, картографії та кадастру «Про визнання наказів незаконними, договорів оренди та суборенди землі недійсними, скасування їх реєстрації та повернення земельних ділянок»,-

В С Т А Н О В И В:

До Дергачівського районного суду Харківської області звернувся з позовом Керівник Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області до ОСОБА_2 , фермерського господарства «Колос-2018», Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ТОВ « Агроленд-2010», третя особа: Державна служба з геодезії, картографії та кадастру «Про визнання наказів незаконними, договорів оренди та суборенди землі недійсними, скасування їх реєстрації та повернення земельних ділянок».

В підтвердження позову позивач посилається на те, що наказами Головного управління Держземагенства у Харківській області №№ 3128-СГ та 3129-СГ від 12.11.2014 надано ОСОБА_2 в оренду дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 77,9695 га (38,9424 га та 39,0271 га), за кадастровими номерами :01:000:1021 та :02:000:0245 для ведення фермерського господарства, розташованих за межами населених пунктів на територіях Протопопівської сільської та Вільшанської селищної рад Дергачівського району Харківської області, строком на 49 років.

На виконання зазначених наказів між ГУ Держземагенства у Харківській області та ОСОБА_2 15.12.2014 укладено два договори оренди вищевказаних земельних ділянок площами 38,9424 га та 39,0271 га, з кадастровими номерами :01:000:1021 та :02:000:0245 відповідно, строком на 49 років, які зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.02.2015 за №№ 8776923 та 8777429.

Відповідно до п.1 вищевказаних договорів орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства. Земельні ділянки передаються в оренду для ведення фермерського господарства (п.14).

30.12.2016 між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_2 укладено додаткові угоди про внесення до вищевказаних договорів оренди землі, відповідно до яких визначено розмір орендної плати, які у подальшому, ОСОБА_2 на підставі договорів від 21.04.2015 передала в суборенду вищевказані земельні ділянки ТОВ «Агроленд-2010» строком на 47 років.

Право на оренду земельної ділянки державної власності не може бути відчужено її орендарем іншим особам, внесено до статутного фонду, передано в заставу (п.27 Договору).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про оренду землі», орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду. Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі. У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється.

Відповідно до листа №10-20-14-17271/0/9-17 від 26.12.2017 ГУ Держгеокадастру у Харківській області ОСОБА_2 не зверталася до ГУ Держгеокадастру у Харківській області із заявою про надання згоди на передачу в суборенду земельних ділянок та згода на передачу в суборенду зазначених земельних ділянок ГУ Держгеокадастру у Харківській області не надавалась.

ОСОБА_3 В ОСОБА_4 в порушення вимог п.27 вищевказаних договорів оренди та ст. 8 Закону України «Про оренду землі» передала на підставі договорів в суборенду вищевказані земельні ділянки ТОВ «Агроленд-2010» строком на 47 років та у зв`язку з тим, що згідно даних Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та інформації Слобожанської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Харківській області №683/10/20-11-13-01-38 від 11.09.2017 - фермерське господарство Бичків В.Д. не створено, запис про його реєстрацію відсутній (на час відкриття провадження у справі). Відповідно до інформації ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області №3.1/8732 від 29.09.2017 згідно реєстру реєстрації техніки за ОСОБА_2 на праві власності сільськогосподарська техніка, самоходні машини та механізми не обліковуються. Уклавши договори оренди земельних ділянок ОСОБА_2 , не створила фермерського господарства, а через певний час без згоди орендодавця передала отримані в оренду землі в суборенду ТОВ «Агроленд- 2010».

В порушення вимог ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» Бичків В.Д. надано в оренду дві земельні ділянки не єдиним масивом, оскільки останні перебувають на територіях різних рад, а саме: на територіях Протопопівської сільської та Вільшанської селищної рад Дергачівського району Харківської області і тому накази прийнято з порушенням вимог ст.ст. 116, 118, 121, 123, 134 Земельного кодексу України, ст.ст. 7, 12 Закону України «Про фермерське господарство», оскільки остання вже отримувала земельні ділянку для ведення фермерського господарства.

Відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, крім Земельного кодексу України, Законом України «Про фермерське господарство». У правовідносинах Закон «Про фермерське господарство» є спеціальним нормативно-правовим актом, а Земельний кодекс України загальним (Правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові у справі № 6-2902цс15).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фермерське господарств» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товари, сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Фермерське господарство може бути створене одним громадянином з України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї відповідно до закону, які повинні відповідати спеціальним вимогам до засновника фермерського господарства. Так, згідно зі ст. 5 Закону України «Про фермерське господарство» право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство.

Відповідно до ст. 7 Закону для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Особа, яка виявила бажання створити фермерське господарство на землях, отриманих у власність чи користування зі складу земель державної чи комунальної власності, повинна мати досвід роботи у сільському господарстві або освіту, здобуту в аграрному навчальному закладі. Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, має бути затверджений Кабінетом Міністрів України.

При створенні фермерського господарства зазначені вище вимоги висуваються лише до особи, яка виступає засновником фермерського господарства та яка буде набувати права на земельну ділянку для веденні фермерського господарства. Засновник фермерського господарства, після його реєстрації, набуває статусу голови фермерського господарства, а інші члени сім`ї, за умови їх згоди, стають членами цього господарства.

Заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна чи міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки.

Порядок створення фермерського господарства включає два основні етапи: набуття засновником права на земельну ділянку для ведення фермерського господарства; державна реєстрація фермерського господарства.

Як передбачено ст. 8 Закону України «Про фермерське господарство» після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації, фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

ОСОБА_2 без створення фермерського господарства та використання землі для ведення фермерського господарства, після оформлення договорів оренди земельних ділянок та без згоди передала землі в суборенду ТОВ «Агроленд-2010».

Можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства (ст. 8 Закону України «Про фермерське господарство»).

Залучення третіх осіб до обробітку землі та сплати орендної плати орендодавцю з нездійсненням орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки виходить за межі діяльності, яку може здійснювати орендар. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» та ст. ст. 124, 137 Земельного кодексу України без конкурентних засад земельні ділянки можуть передаватися в оренду для ведення фермерського господарства лише громадянам, а тому передача земельних ділянок юридичній особі-товариству з обмеженою відповідальністю в оренду без проведення земельних торгів є незаконними.

ОСОБА_2 отримала земельні ділянки як громадянин, а в подальшому передала земельні ділянки товариству в суборенду, з основною метою - обхід участі в земельних торгах.

В порушення вимог ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» Бичків В.Д. належним чином не обґрунтувала розміру вищевказаних земельних ділянок з урахуванням можливості їх обробітку. Тобто, майбутній фермер для отримання земельної ділянки великої площі не довів, що новостворене фермерське господарство матиме змогу самостійно, силою та працею членів фермерського господарства, обробляти отриману у користування землю, чи має він власну техніку для обробітку землі, ресурси для оренди сільськогосподарської техніки, а також досвід для ефективного обробітку 77,9695 гектарів землі.

Розглядаючи заяву ОСОБА_2 про надання їй в оренду вищевказаних земельних ділянок, Головне управління Держземагенства в Харківській області не провело належну перевірку та не пересвідчилося у дійсності волевиявлення заявника, наявності в неї бажання створювати фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду, виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельній ділянці, про що свідчить факт укладення ОСОБА_2 договору суборенди із ТОВ «Агроленд- 2010», з метою обходу обов`язкової процедури - земельних торгів.

Накази Головного управління Держземагенства у Харківській області щодо передачі в оренду громадянці ОСОБА_2 двох земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 77,9695 га (38,9424 га та 39,0271 га), за кадастровими номерами :01:000:1021 та :02:000:0245 для ведення фермерського господарства, розташованих за межами населених пунктів на територія Протопопівської сільської та Вільшанської селищної рад Дергачівськогого району Харківської області, строком на 49 років необхідно визнати незаконними як такі, що видано в порушення ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» і договори оренди землі, укладені на підставі цих наказів також мають бути визнані недійсними. Вказана позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 22.04.2014 №Л/800/40388/13.

Договір, укладений на підставі правового акту органу державної влади, відповідно до ст. 648 Цивільного кодексу України має відповідати цьому акту. Укладання договору оренди державних земель є похідним від правового акту, на підставі якого він укладається.

Позивач вказав що, суборенда - договір, відповідно до якого сторона зобов`язується передати індивідуально визначене майно, орендарем якого вона вже є, у користування або володіння іншій особі (суборендатору). Суборенда є похідним договором, тому умови договору оренди у своїй основі залишаються чинними та не можуть бути порушені. Договір суборенди не може перевищувати строку договору оренди. У разі укладення договору суборенди орендар продовжує виконувати свої обов`язки за договором оренди, несе відповідальність за дії суборендаря. До договору суборенди застосовуються ті ж правила, що і до договорів оренди, крім випадків, що передбачені законодавством.

Вважає, що визнання незаконними та скасування наказів ГУ Держземагенства у Харківській області про передачу ОСОБА_2 у користування (оренду) державної землі, визнання недійсними договорів оренди між ними на o6єкти нерухомого майна припиняє правомочності ТОВ «Агроленд-2010» щодо користування земельними ділянками на підставі договорів суборенди, дає підстави для скасування державної реєстрації договорів суборенди між TОВ «Агроленд-2010» та ОСОБА_2 від 21.04.2015 і тому вважає, що необхідно скасувати державну реєстрацію вищевказаних договорі суборенди.

Вказує, що наведені норми з урахуванням обставин справи, відповідно до ст. ст. 203, 216 Цивільного кодексу України та ст. 152 Земельного кодексу України дають підстави для визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину, передбачених ст. 216 Цивільного кодексу України.

Вказує, що укладений договір оренди землі не лише порушує вимоги закону, й права держави на законне розпорядження її землями у визначеному порядку.

Правовим наслідками визнання правочину недійсним, відповідно до ст. 216 ЦК України є подвійна реституція - кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Позивач вказує, що відповідач у справі ОСОБА_2 створила та зареєструвала 25.04.2018 фермерське господарство «Колос 2018», яке жодного дня вирощуванням сільськогосподарської продукції, чи її переробкою не займалось, що свідчить про відсутність у ОСОБА_2 намірів займатися фермерським господарством і на даний час сільськогосподарську діяльність на вказаних земельних ділянках здійснює ТОВ « Агроленд-2010», що підтверджується договорами суборенди, які не відповідають вимогам закону.

Позивач просить визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Держземагенства у Харківській області №3128-СГ та №3129-СГ від 12.11.2014 про надання в оренду земельних ділянок ОСОБА_2 ; визнати недійсними договори оренди земельних ділянок від 15.12.2014 площею 38,9424 га та 39,0271 га, за кадастровими номерами:

:01:000:1021 та :02:000:0245, укладені між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області та ОСОБА_2 та скасувати їх державну реєстрацію; визнати недійсними договори суборенди земельних ділянок від 21.04.2015, площею 38,9424 га та 39,0271 га, за кадастровими номерами: :01:000:1021 та :02:000:0245, укладені між ОСОБА_2 та ТОВ «Агроленд-2010» та скасувати їх державну реєстрацію; зобов`язати ТОВ «Агроленд-2010» () повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру в Харківській області земельні ділянки площею 38,9424 га та 39,0271 га, за кадастровими номерам :01:000:1021 та :02:000:0245; стягнути судові витрати з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_2 .

Представник відповідача Головне управління Держгеокадастру у Харківській області надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позовні вимоги не визнає з наступних підстав: відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України ( в редакції що діяла на момент спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (ч.4 ст.122 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальної власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі- продажу, права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Порядок надання земельних ділянок із земель державної та комунальної власності в користування врегульований статтею 123 Земельного кодексу України,

При цьому відповідно до вимог ч. 2 статті 134 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) не підлягали продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі зокрема передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

До Головного управління Держземагенства у Харківській області 14.10.2014 звернулась ОСОБА_2 із заявами від 14.10.2014 про надання в оренду терміном на 49 років земельних ділянок площею 39.0271 га (кадастровий номер :02:000:0245), яка розташована за межами населених пунктів на території Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області та площею 38,9424 га (кадастровий номер :01:000:1021), яка розташована за межами населеного пункту на території Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області.

До заяв додано копія паспорту та ідентифікаційного коду, копія витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, копія витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельні ділянки, обґрунтування розмірів земельних ділянок з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства.

Відповідно до ч.1 ст. 123 Земельного Кодексу України передбачається, що надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку земельна ділянка площею 39,0271 га (кадастровий номер :02:000:0245) та площею 38,9424 га (кадастровий номер :01:000:1021) на момент звернення ОСОБА_2 були зареєстровані на праві власності за державою в особі Головного управління Держземагенства у Харківській області і таким чином надання земельних ділянок в оренду здійснювалось без розробки документації із землеустрою.

За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів Головним управлінням Держземагенства у Харківській області видано накази №3129-СГ від 12.11.2014 «Про надання земельної ділянки в оренду», яким земельна ділянка площею 39,0271 га (кадастровий номер :02:000:0245), яка розташована за межами населених пунктів на території Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області була надана в оренду ОСОБА_2 в оренду строком на 49 років для ведення фермерського господарства та № 3128-СГ від 12.11.2014 «Про надання земельної ділянки в оренду», яким земельна ділянка площею та площею 38,9424 га (кадастровий номер :01:000:1021), яка розташована за межами населених пунктів на території Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області була надана в оренду ОСОБА_2 строком на 49 років для ведення фермерського господарства.

Наказ Головного управління Держкомагенства у Харківській області №3129-СГ від 12.11.2014 та №3128-СГ від 12.11.2014 прийняті у відповідності до вимог діючого на той час земельного законодавства, а саме відповідно до унормувань Земельного кодексу України, Закону України «Про фермерське господарство» у межах наданої компетенції та спосіб, встановлений законом, тому підстав для його визнання його недійсним немає.

Позовні вимоги про визнання недійсними укладені 15.12.2014 між Головним управлінням Держземагентства у Харківській області та ОСОБА_2 договори оренди землі сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, площею 39,0271 га (кадастровий номер :02:000:0245), яка розташована за межами населених пунктів на території Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області та площею 38.9424 га (кадастровий номер :01:000:1021), яка розташована за межами населеного пункту на території Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, скасувавши державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не визнав з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, шо передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, шо перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки у разі продажу права оренди, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди зeмeльнoi ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів.

Частинами другою та третьою статті 134 ЗК України (в редакції, що діяла на час укладення оскаржуваного договору) визначені випадки, коли земельні торги не проводилися, а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснювалася в порядку, встановленому ст.123 цього Кодексу. Зокрема, земельні торги не проводилися при передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Відповідно до наказів Головного управпіння №3129-СГ від 12.11.2014 та № 3128-СГ від 12.11.2014 «Про надання земельної ділянки в оренду» Головним управлінням Держземагентства у Харківській області було укладено з громадянкою ОСОБА_2 договори оренди землі від 15.12.2014 строком на 49 років.

До компетенції Головного управління (станом на час підписання договору оренди землі від 15.12.2014) належала передача відповідно до закону земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах області відповідно до вимог статті 122 Земельного кодексу України, Положення про Головне управління Держземагентства у Харківській області затвердженого Наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 21.09.2012 №449 (зі змінами).

Головним управлінням у межах наданої йому компетенції та у відповідності до вимог чинного законодавства за згодою сторін та відповідно до наказів №3129-СГ від 12.11.2014 та №3128-СГ від 12.11.2014 «Про надання земельної ділянки в оренду» укладено договори оренди від 15.12.2014 земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення площею 39,0271 га (кадастровий номер :02:000:0245), яка розташована за межами населених пунктів на території Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області та площею 38,9424 та (кадастровий номер :01:000:1021, яка розташована за межами населеного пункту на території Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області.

У відповідності до вимог п.42 Договорів ці договори набирають чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди. Спірні договори оренди землі набрали чинності у зв`язку із підписанням сторонами та здійсненням державної реєстрації права оренди землі.

Спірні договори оренди землі укладені компетентним органом з урахуванням наданих йому законодавством повноважень у спосіб та з дотриманням вимог, передбачених діючим законодавством.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ч. 3 статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі були, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно статті 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Обов`язок зі сплати орендної плати є нормативно регульованим і не може визначатися чи змінюватися та припинятися сторонами договору за власним волевиявленням з порушенням умов та порядку, передбачених чинним законодавством. Дотримання порядку визначення орендної плати відповідно до проведеної нормативної грошової оцінки є чинником економічного регулювання земельних відносин, визначення економічно обґрунтованих надходжень до місцевих бюджетів та можливості подальшої індексації відповідних надходжень, виконання вимог ст. 627 ЦК України щодо справедливості укладеного договору шляхом забезпечення застосування рівного підходу при визначенні орендної плати незалежно від особи - учасника правовідносин.

Зважаючи на дотримання цивільного, земельного законодавства, Закону України « Про оренду землі» передбачені законодавством підстави для визнання недійсними договорів оренди землі від 15.12.2014 укладеного із ОСОБА_2 відсутні.

Представник відповідача ТОВ « Агроленд-2010» адвокат Мироненко С.М. надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що Дергачівська місцева прокуратура не мала повноважень звертатися до суду з позовом про визнання наказів Головного управління Держгеокадастру в Харківській області №№ 3128-СГ та 3129-СГ від 12.11.2014 про надання в оренду земельних ділянок за кадастровими номерами :01:000:1021 та :02:000:0245 ОСОБА_3 В.Д. незаконним та визнання недійсними договорів оренди вказаних земельних ділянок між ОСОБА_2 та ТОВ «Агроленд-2010», а також про скасування останніх.

Відповідно до п.п.22 п.11 «Положення про державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру» затвердженого постановою КМУ №15 від 14.01.2015 голова Держгеокадастру скасовує повністю чи в окремій частині акти територіальних органів Держгеокадастру.

Вказаний орган здійснює нагляд та контроль за порядком та способом розпорядження земельними ділянками.

Відповідно до ч.4 ст.56 ЦПК прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Керівник Дергачівської місцевої прокуратури не обґрунтував правову підставу подання ним позову до суд, оскільки не додержано вимогу ч.4 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» щодо повідомлення уповноваженого органу до пред`явлення позову до суду про наміри щодо захисту інтересів держави, оскільки прокурором не наведено передбачених ст.131-1 Конституції України виключних випадків для судового захисту інтересів держави.

Відповідно до ухвали Верховного Суду № 822/1169/17 від 19.07.2018, захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб`єкти владних повноважень , а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишалися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному випадку прокурор повинен навести ( а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

ОСОБА_3 В ОСОБА_4 створила та зареєструвала ФГ «Колос 2018» 25.04.2018, у зв`язку з чим відбулася фактична заміна орендаря земельних ділянок за кадастровими номерами :01:000:1021 та :02:000:0245 та обов`язки щодо користування земельною ділянкою перейшли від ОСОБА_5 до ФГ «Колос 2018».

Відповідно до положень ч.1ст.12 ЗУ «Про фермерське господарство» землі фермерського господарства можуть складатися із земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі. Земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності. Земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

При цьому договори суборенди земельних ділянок за кадастровими номерами :01:000:1021 та :02:000:0245 укладені між ОСОБА_2 та ТОВ «Агроленд-2010» 21.04.2015, в період часу коли ФГ «Колос 2018» не існувало.

Прокурором не доведено та не надано жодних доказів, що передані в оренду земельні ділянки не є єдиним масивом. Жодного документального підтвердження цієї обставини позивачем надано не було.

Позивач надав відповідь на відзив в якому зазначив, що доводи представника відповідача ТОВ « Агроленд-2010» викладені у відзиві на позовну заяву не знайшли свого підтвердження.

У судовому засіданні Керівник Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області наполягав на задоволенні позову, посилаючись на обставини, що зазначені у ньому.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`являлась, відзив на позов не надавала.

У судовому засіданні представник Головного управління Держгеокадастру Варламов Д.В. позов не визнав, просив відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ « Агроленд-2010» в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві заперечувала проти задоволення позову, просила врахувати поданий до суду відзив.

У судове засідання представник ФГ «Колос 2018» в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов наступного.

В судовому засідання встановлено, що наказами Головного управління Держземагенства у Харківській області №№ 3128-СГ та 3129-СГ від 12.11.2014 надано ОСОБА_2 в оренду дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 77,9695 га (38,9424 га та 39,0271 га), за кадастровими номерами :01:000:1021 та :02:000:0245 для ведення фермерського господарства, розташованих за межами населених пунктів на територіях Протопопівської сільської та Вільшанської селищної рад Дергачівського району Харківської області, строком на 49 років.

На виконання зазначених наказів між ГУ Держземагенства у Харківській області та ОСОБА_2 15.12.2014 укладено два договори оренди вищевказаних земельних ділянок площами 38,9424 га та 39,0271 га, з кадастровими номерами :01:000:1021 та :02:000:0245 відповідно, строком на 49 років, які зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.02.2015 за №№ 8776923 та 8777429.

Відповідно до п.1 вищевказаних договорів орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства. Земельні ділянки передаються в оренду для ведення фермерського господарства (п.14).

30.12.2016 між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_2 укладено додаткові угоди про внесення до вищевказаних договорів оренди землі, відповідно до яких визначено розмір орендної плати, які у подальшому, ОСОБА_2 на підставі договорів від 21.04.2015 передала в суборенду вищевказані земельні ділянки ТОВ «Агроленд-2010» строком на 47 років.

ОСОБА_3 В.Д. на підставі Закону України «Про оренду землі» передала на підставі договорів в суборенду вищевказані земельні ділянки ТОВ «Агроленд-2010» строком на 47 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про фермерське господарство» в редакції чинній на даний момент фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч.1 ст. 8 ЗУ «Про фермерське господарство» в редакції на 06.11.2014 після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Отже, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства. Громадянин найперше має отримати земельну ділянку після чого зареєструвати фермерське господарство, проте конкретного терміну законодавець не визначив, а тому фермерське господарство як і будь яка юридична особа має бути створена громадянином за його вільним волевиявленням та власним бажанням, так як має додержуватися принцип свободи створення юридичних осіб. Також слід зазначити що земельні ділянки за кадастровими номерами :01:000:1021 та :02:000:0245 ОСОБА_3 В.Д. отримала в оренду а порядку визначеному законодавством.

На даний момент ОСОБА_2 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заснували фермерське господарство «Колос 2018», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Зазначене свідчить про створення фермерського господарства, з метою ведення діяльності - фермерства в межах строків оренди земельних ділянок.

Відповідно до п.16 договорів оренди земельних ділянок за кадастровими номерами :01:000:1021 та :02:000:0245 від 15.12.2014 - умовою використання земельних ділянок є збереження стану об`єкта оренди: дотримання заходів щодо охорони земель та навколишнього природнього середовища, використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням, дотримуватися вимог земельного та природного господарства. Проте для ОСОБА_2 виконання такої вимоги було ускладнено тим, що остання не мала об`єктивних можливостей використовувати земельну ділянку не завдаючи їй шкоди як природньому об`єкту. Вказана обставина стала підставою передання земельних ділянок за кадастровими номерами :01:000:1021 та :02:000:0245 в суборенду TOB «Агроленд-2010», оскільки такий суб`єкт мав можливість використовувати земельні ділянки без завдання їм шкоди, мав ресурси та засоби для обробітку та догляду за земельною ділянкою.

20 травня 2015 року відбулися установчі загальні збори засновників фермерського господарства «Колос» на якому були присутні ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та прийняли рішення доручити здійснити державну реєстрацію вказаного фермерського господарства ОСОБА_8 , проте останній не виконав таких дій.

Разом з цим у зв`язку з порушенням взятих на себе зобов`язань ОСОБА_8 постала необхідність у проведенні повторних загальних зборів рішення яких від 25 квітня 2018 року були покладенні в основу реєстрації в 2018 ФГ «Колос 2018».

Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦК України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку,встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

У зв`язку з цим фермерське господарство мало бути створено в 2015 році, після отримання ОСОБА_2 земельних ділянок, проте вказаного не сталося у зв`язку з бездіяльністю ОСОБА_8 , якого уповноважили зареєструвати фермерське господарство в 2015.

Договори суборенди земельних ділянок за кадастровими номерами :01:000:1021 та :02:000:0245 укладено між ОСОБА_2 та ТОВ «Агроленд-2010».

ОСОБА_2 створила та зареєструвала ФГ «Колос 2018» 25.04.2018, у зв`язку з чим відбулася фактична заміна орендаря земельних ділянок за кадастровими номерами :01:000:1021 та :02:000:0245 та обов`язки щодо користування земельною ділянкою перейшли від ОСОБА_5 до ФГ «Колос 2018».

Відповідно до положень ч.1 ст.12 ЗУ «Про фермерське господарство» землі фермерського господарства можуть складатися із земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі. Земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності. Земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

При цьому договори суборенди земельних ділянок за кадастровими номерами :01:000:1021 та :02:000:0245 укладені між ОСОБА_2 та ТОВ «Агроленд-2010» 21.04.2015, в період часу коли ФГ «Колос 2018» не існувало.

Суд вважає,що прокурором не доведено та не надано жодних доказів, що передані в оренду земельні ділянки не є єдиним масивом. Жодного документального підтвердження цієї обставини позивачем надано не було.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України ( в редакції що діяла на момент спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (ч.4 ст.122 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальної власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі- продажу, права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Порядок надання земельних ділянок із земель державної та комунальної власності в користування врегульований статтею 123 Земельного кодексу України,

При цьому відповідно до вимог ч. 2 статті 134 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) не підлягали продажу на конкурентних засадах І земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі зокрема передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

До Головного управління Держземагенства у Харківській області 14.10.2014 звернулась ОСОБА_2 із заявами від 14.10.2014 про надання в оренду терміном на 49 років земельних ділянок площею 39.0271 га (кадастровий номер :02:000:0245), яка розташована за межами населених пунктів на території Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області та площею 38,9424 га (кадастровий номер :01:000:1021), яка розташована за межами населеного пункту на території Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області.

До заяв додано копія паспорту та ідентифікаційного коду, копія витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, копія витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельні ділянки, обґрунтування розмірів земельних ділянок з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства.

Відповідно до ч.1 ст. 123 Земельного Кодексу України передбачається, що надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку земельна ділянка площею 39,0271 га (кадастровий номер :02:000:0245) та площею 38,9424 га (кадастровий номер :01:000:1021) на момент звернення ОСОБА_2 були зареєстровані на праві власності за державою в особі Головного управління Держземагенства у Харківській області і таким чином надання земельних ділянок в оренду здійснювалось без розробки документації із землеустрою.

За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів Головним управлінням Держземагенства у Харківській області видано накази №3129-СГ від 12.11.2014 «Про надання земельної ділянки в оренду», яким земельна ділянка площею 39,0271 га (кадастровий номер :02:000:0245), яка розташована за межами населених пунктів на території Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області була надана в оренду ОСОБА_2 в оренду строком на 49 років для ведення фермерського господарства та № 3128-СГ від 12.11.2014 «Про надання земельної ділянки в оренду», яким земельна ділянка площею та площею 38,9424 га (кадастровий номер :01:000:1021), яка розташована за межами населених пунктів на території Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області була надана в оренду ОСОБА_2 строком на 49 років для ведення фермерського господарства.

Наказ Головного управління Держкомагенства у Харківській області №3129-СГ від 12.11.2014 та №3128-СГ від 12.11.2014 прийняті у відповідності до вимог діючого на той час земельного законодавства, а саме відповідно до унормувань Земельного кодексу України. Закону України «Про фермерське господарство» у межах наданої компетенції та спосіб, встановлений законом, тому підстав для його визнання його недійсним немає.

Позовні вимоги про визнання недійсними укладені 15.12.2014 між Головним управлінням Держземагентства у Харківській області та ОСОБА_2 договори оренди землі сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, площею 39,0271 га (кадастровий номер :02:000:0245), яка розташована за межами населених пунктів на території Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області та площею 38.9424 га (кадастровий номер :01:000:1021), яка розташована за межами населеного пункту на території Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, скасувавши державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не визнав з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, шо передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, шо перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки у разі продажу права оренди, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди зeмeльнoi ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів.

Частинами другою та третьою статті 134 ЗК України (в редакції, що діяла на час укладення оскаржуваного договору) визначені випадки, коли земельні торги не проводилися, а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснювалася в порядку, встановленому ст.123 цього Кодексу. Зокрема, земельні торги не проводилися при передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Відповідно до наказів Головного управпіння №3129-СГ від 12.11.2014 та № 3128-СГ від 12.11.2014 «Про надання земельної ділянки в оренду» Головним управлінням Держземагентства у Харківській області було укладено з громадянкою ОСОБА_2 договори оренди землі від 15,12.2014 строком на 49 років.

До компетенції Головного Управління (станом на час підписання договору оренди землі від 15.12.2014) належала передача відповідно до закону земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах області відповідно до вимог статті 122 Земельного кодексу України, Положення про Головне управління Держземагентства у Харківській області затвердженого Наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 21.09.2012 №449 (зі змінами).

Головним Управлінням у межах наданої йому компетенції та у відповідності до вимог чинного законодавства за згодою сторін та відповідно до наказів №3129-СГ від 12.11.2014 та №3128-СГ від 12.11.2014 «Про надання земельної ділянки в оренду» укладено договори оренди від 15.12.2014 земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення площею 39,0271 га (кадастровий номер :02:000:0245), яка розташована за межами населених пунктів на території Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області та площею 38,9424 та (кадастровий номер :01:000:1021, яка розташована за межами населеного пункту на території Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області.

У відповідності до вимог п.42 Договорів ці договори набирають чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди. Спірні договори оренди землі набрали чинності у зв`язку із підписанням сторонами та здійсненням державної реєстрації права оренди землі.

Спірні договори оренди землі укладені компетентним органом з урахуванням наданих йому законодавством повноважень у спосіб та з дотриманням вимог, передбачених діючим законодавством.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ч. 3 статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі були, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно статті 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Обов`язок зі сплати орендної плати є нормативно регульованим і не може визначатися чи змінюватися та припинятися сторонами договору за власним волевиявленням з порушенням умов та порядку, передбачених чинним законодавством. Дотримання порядку визначення орендної плати відповідно до проведеної нормативної грошової оцінки є чинником економічного регулювання земельних відносин, визначення економічно обґрунтованих надходжень до місцевих бюджетів та можливості подальшої індексації відповідних надходжень, виконання вимог ст. 627 ЦК України щодо справедливості укладеного договору шляхом забезпечення застосування рівного підходу при визначенні орендної плати незалежно від особи - учасника правовідносин.

Зважаючи на дотримання цивільного, земельного законодавства, Закону України « Про оренду землі» передбачені законодавством підстави для визнання недійсними договорів оренди землі від 15.12.2014 укладеного із ОСОБА_2 відсутні.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

З врахуванням наведеного, суд вважає, що держава, в особі спеціально створених органів державної влади знала з 2008 року про те, що відбулось незаконна передача у приватну власність земельної ділянки, однак уповноважені державою органи не вчинили покладених на них законом обов`язків щодо усунення вказаних порушень протягом позовної давності.

Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України в абз.3 п.11 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Крім того, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (частина четверта статті 56 ЦПК України).

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (абзац 1 частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

Якщо у передбачених законом випадках у разі порушення або загрози порушення інтересів держави з позовом до суду звертається прокурор від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позовну давність слід обчислювати з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках: 1) прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів.

Зазначений правовий висновок узгоджується із висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 362/44/17, (провадження № 14-183цс18), а також у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 619/738/17, (провадження № 61-22690св18), від 03 липня 2019 року у справі № 619/737/17-ц, (провадження № 61-36609св18), від 03 липня 2019 року у справі № 619/720/17 (провадження № 61 -27502св18)/Постанова Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року справа №619/717/17 провадження №61-4248св19/.

З врахуванням наведеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81, 209, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 89, 98, 257, 256 ЦК України, ст.ст. 116, 123, 124, 134 ЗК України, Закон України «Про прокуратуру», Закон України «Про оренду землі», ст.ст. 1, 8, 12 Закону України «Про фермерське господарство» Постанова Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року справа №619/717/17 провадження №61-4248св19 суд,

ВИ Р І Ш И В:

У задоволенні позову Керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було поставлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Є. Р. Остропілець