ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1706/19 Справа № 183/2853/17 Суддя у 1-й інстанції - Сорока О.В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Свистунової О.В.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000",

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000", треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма "Олімпекс-Агро", Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання недійсним договору оренди, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2017 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000", треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма "Олімпекс-Агро", Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання недійсним договору оренди.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2018 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000", треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма "Олімпекс-Агро", Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання недійсним договору оренди - задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі кадастровий номер НОМЕР_5, від 10 березня 2012 року, укладений між ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_2 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000» (), зареєстрований 24.09.2012 року у відділі Держкомзему Новомосковського району Дніпропетровської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис за № 00163.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальність «Агро-Віта 2000», , на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), судові витрати в розмірі 640 грн. (шістсот сорок грн.).

В апеляційній скарзі ТОВ "Агро-Віта 2000" просить скасувати рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2018 року по справі №183/2853/18 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000", треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма "Олімпекс-Агро", Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання недійсним договору оренди.

Відзивів на апеляційну скаргу ТОВ "Агро-Віта 2000" на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2018 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 , виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-2694 від 17.10.2006 року, у відповідності до якого ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки площею 2,845 га, кадастровий номер НОМЕР_4 , яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Державний акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 03 травня 2007 року за № 01:07:126:00906 року (а.с. 7).

04 травня 2009 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» договір оренди зазначеної земельної ділянки строком до 31 грудня 2021 року. Договір зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 04.05.2009 року за № 04:09:126:01926, містить підпис директора та печатку НДЗКЦ. Земельна ділянка передана за актом прийому-передачі земельної ділянки ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» (а.с. 4,5).

З договору оренди землі, наданим представником відповідача до заперечень (а.с. 51-54), який укладений 10 березня 2012 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро-Віта 2000», вбачається, що позивач надала в оренду строком на 7 років належну їй земельну ділянку площею 2,845 га, кадастровий номер НОМЕР_4 , яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Товариству з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000». Договір зареєстрований Відділом Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області 24 вересня 2012 року за №00163.

Позивач наполягає на тому, що вона договір оренди земельної ділянки з ТОВ «Агро-Віта 2000» не укладала, договір оренди з ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» достроково не розривала та не визнавала недійсним.

З угоди, наданої представником відповідача в ході судового розгляду справи, яка датована 07 березня 2012 року про розірвання договору оренди земельної ділянки № 599 від 03.09.2011 року між ОСОБА_1 , як орендодавцем та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», як орендарем, вбачається, що сторони розірвали договір оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_5 , угода зареєстрована у відділі Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26 липня 2012 року за № 00-116 (а.с. 134).

Між тим, позивач наполягає на тому, що належна їй на праві власності земельна ділянка, перебуває в оренді у ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» за договором оренди від 04.05.2009 року, а додаткова угода містить посилання на розірвання договору оренди з ОСОБА_1 від 03.09.2011 року, при цьому угода про розірвання договору оренди не співпадає з номером договору оренди, укладеним між ТОВ «АФ «Олімпекс-Агро», містить запис кадастрового номеру, який також не співпадає з кадастровим номером земельної ділянки, що перебуває у власності позивача.

Таким чином, подана представником відповідача додаткова угода про розірвання договору оренди не є належним доказом, в розумінні ст.77 ЦПК України, оскільки не містить інформації щодо предмета доказування.

Як вбачається з інформації наданої Управлінням Держгеокадастру у Новомосковського районі Дніпропетровської області за № -4-0.23-190/110-17 від 07.08.2017 року, що станом на 31.12.2012 року зареєстровано договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_5 , укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Олімпекс-Агро» від 04.05.2009 року строком на 13 років. Інформація стосовно розірвання договору оренди між ТОВ «Олімпекс-Агро» та ОСОБА_1 в Управлінні відсутня (а.с. 42).

У відповідності до вимог ст.ст. 13, 14, 16, 19 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 18 цього ж Закону, що діяли станом на 04.09.2009 року (час укладання договору оренди означеної земельної ділянки між ОСОБА_1 та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро») - передача об`єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання передачі. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до вимог ст.ст. 124, 125 ЗК України, що діяла станом на 04.09.2009 року та станом на 26.07.2012 року, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 31 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Статтею 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції від 04.07.2012 року, передбачено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Норми цієї статті, що діють на сьогодні передбачають, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті.

Детальний аналіз поданих доказів, доводить суду, що договір оренди земельної ділянки площею 2,845 га, кадастровий номер НОМЕР_4 , яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 04 травня 2009 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» строком до 31 грудня 2021 року, зареєстрований у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 04 травня 2009 року за № 04-09-126-01926 (а.с. 4), - не припинено та не розірвано на момент укладення оспорюваного договору оренди цієї ж земельної ділянки між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро-Віта 2000» станом на 24.09.2012 року.

Зважаючи на відсутність достовірних доказів про те, що вищезазначений договір про розірвання договору оренди земельної ділянки, був зареєстрований у встановленому законом порядку, то відповідно до вимог ст. 125 ЗК України та ст. 18 ЗУ «Про оренду землі», що діяли станом на 26 липня 20012 року, такий договір вважається не укладеним.

Відповідно до вимог ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,845 га, кадастровий номер НОМЕР_4 , яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 04 травня 2009 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» строком до 31 грудня 2021 року, не припинено та не розірвано, а тому на момент укладення оспорюваного договору оренди цієї ж земельної ділянки, тобто станом на 24.09.2012 року, жодних правових підстав для укладення оспорюваного договору оренди не було і означена земельна ділянка вже перебувала в оренді ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», що свідчить про порушення прав позивача на вільне розпорядження її земельною ділянкою, а тому правомірно визнав недійсним договір оренди землі,укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро-Віта 2000» ,зареєстрований 24.09.2012 році .

Доводи апелянта про те, що на момент укладення договору оренди земельної ділянки між ним та ОСОБА_1 існувала Угода про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між позивачем та ТОВ АФ "Олімпекс-Агро", яка була зареєстрована 26 липня 2012 року у відділі Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області, про що в книзі записів державної реєстрації вчинено запис №00-116, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки вони спростовуються відповіддю Управління Держгеокадастру у Новомосковського районі Дніпропетровської області за №-4-0.23-190/110-17 від 07.08.2017 року, що станом на 31.12.2012 року зареєстровано договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_5 , укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Олімпекс-Агро» від 04.05.2009 року строком на 13 років. Інформація стосовно розірвання договору оренди між ТОВ «Олімпекс-Агро» та ОСОБА_1 в Управлінні відсутня.

Жодних інших належних, достовірних та допустимих у відповідності до ст. ст. 76 - 80 ЦПК України в підтвердження дотримання процедури укладання оспорюваного договору оренди земельної ділянки апелянтом не надано.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000" - залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

О.В. Свистунова-