Справа № 452/1626/19
УХВАЛА

судового засідання

22 липня 2019 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого судді Галина В.П.,

секретар Задорожна В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

за участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

представника заінтересованої особи Мукан Б.С.,

представника ВДВС Звір І.,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування поданої заяви посилається на те, що в березні 2010 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернулися до Самбірського міськрайонного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні дорогою /проїздом/ загального користування, де посилалися на те, що вони проживають в селі Воютичі Самбірського району і згідно державних актів про право приватної власності на землю є власниками земельних паїв в урочищі «біля ферми». До даних земельних паїв передбачена планом забудови села Воютичі Самбірського району Львівської області дорога, яка була в загальному користуванні жителів села. Дорога проходила між господарствами ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . Однак ОСОБА_1 встановила огорожу від своєї присадибної ділянки до ділянки ОСОБА_5 , чим перегородила дорогу. На даній дорозі посадила кущі і дерева, побудувала сарай, який частково захоплює дорогу. Цивільна справа розглядалася у різних судових інстанціях.

11 квітня 2010 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області розглянувши справу за позовом ОСОБА_3 ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третьої особи - Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області про усунення перешкод в користуванні дорогою загального користування вирішила: позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити. Зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у користуванні дорогою - проїздом загального користування шириною 6 /шість/ метрів, який розташований між її та ОСОБА_5 присадибними земельними ділянками, що по АДРЕСА_1 шляхом знесення огорожі, яка загороджує даний проїзд: частини самовільно збудованого сараю та саджанців, які розташовані на проїзді.

На виконання рішення Колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 11.04.2011 року, Самбірським міськрайонним судом Львівської області було видано два виконавчі документи, зокрема: ОСОБА_3 дублікат виконавчого листа за № 2-72/2010 від 30 травня 2016 року про усунення перешкод у користуванні дорогою - проїздом загального користування шириною 6 метрів шляхом знесення огорожі, яка загороджує даний проїзд, частини самовільно збудованого сараю та саджанців, які розташовані на проїзді та ОСОБА_4 , дублікат виконавчого листа за № 2-72/2010 від 30 травня 1016 року про усунення перешкод у користуванні дорогою - проїздом загального користування шириною 6 метрів шляхом знесення огорожі, яка загороджує даний проїзд, частини самовільно збудованого сараю та саджанців, які розташовані на проїзді.

На підставі дублікатів виконавчих листів, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції видано дві постави про відкриття виконавчого провадження, зокрема: постанова від 11.08.2011 року про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа виданого ОСОБА_3 та постанова від 14.09.2012 року про відкриття виконавчого провадження по виконання виконавчого листа, виданого ОСОБА_4 .

Проте, після відкриття виконавчих проваджень на даний час змінилися обставини з приводу перешкод для ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з їх доступом до їхніх земельних паїв, з приводу якого вони і звернулися до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні дорогою, а тому дублікати виконавчих листів є такими, що не підлягають виконанню та виконавче провадження повинно бути зупинено з наступних підстав.

Як в рішенні суду так і в дублікатах виконавчих документів не зазначено, яка частина збудованого сараю має бути знесена. Та частина земельної ділянки яка в минулому використовувалася як проїзд, в даний час не є придатною для користування, в якості проїзду. На частині земельної ділянки, яка в минулому служила дорогою, споруджена культова будівля / капличка/. Як в рішенні суду, так і у виконавчому документів не зазначено, що культова будівля /капличка/ повинна бути знесена. Без знесення культової будівлі /каплички/, спірна частина земельної ділянки не може бути використана для проїзду.

Крім цього, рішенням Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області № 490 від 05.11.2013 року, тобто до видання дубліката виконавчого документа, затверджено генеральний план забудови села Воютичі Самбірського району Львівської області. Згідно затвердженого генерального плану, не передбачено проїзд між присадибними земельними ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , як елементу дорожньо-вуличної мережі, що підтверджується листом сільського голови Воютицької сільської ради від 20.03.2019 року № 328/102-09 та викопіюванням з генерального плану с АДРЕСА_1 по вул АДРЕСА_1 .

До земельних паїв, якими користуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є належним чином облаштований та зручний для користування доїзд зі сторони вулиці Л. АДРЕСА_1 в АДРЕСА_1 , а тому у сторін провадження відпали перешкоди у доступі, у доїзді до їхніх земельних паїв. Таким чином, права ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у безперешкодному доступі до земельних паїв відновлені, шляхом облаштування нового, згідно, затвердженого генерального плану села, іншого зручного для користування доїзду до земельних ділянок.

На думку заявниці, дублікати виконавчих листів, виданих Самбірським міськрайонним судом Львівської області Мельничину В.І. та № 2-72/2010 від 30 травня 2016 року та ОСОБА_4 № 2-72/2010 від 30.05.2011 року про усунення перешкод у користуванні дорогою - проїздом загального користування шириною 6 метрів шляхом знесення огорожі, яка загороджує даний проїзд, частини самовільно збудованого сараю та саджанців, які розташовані на проїзді справи, повинні бути визнані такими, що не підлягають виконанню, оскільки, порушені права заявників на право користування доїздом до земельних ділянок, органом місцевого самоврядування поновлені, з одного боку, а з другого боку, генеральним планом забудови села, дорога між присадибними ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не передбачена та не зазначено, яка частина сараю повинна бути знесена.

Крім цього, та частина земельної ділянки на якій споруджена культова будівля /капличка/, на якій знаходиться частина сараю ОСОБА_1 , ростуть дерева та саджанці, належить територіальній громаді, в особі сільської ради, а тому тільки сільська рада може ставити питання про звільнення цієї частини земельної ділянки. На підставі наведеного та з врахуванням поданих документів, просить суд задовольнити подану нею заяву в повному обсязі заявлених вимог.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заяву, посилаючись на викладені в ній обствини та просила задовольнити.

Представник заявниці ОСОБА_2 у судовому засіданні заяву підтримав. Додатково пояснив, що поданий виконавчий документ не може бути виконаний з тих причин, які зазначені в заяві. На проїзді побудована культова будівля /капличка/ про знесення якої у виконавчих документах нічого не зазначено. Крім того, затверджено генеральний план забудови с. Воютичі, згідно якого не передбачено заїзду для загального користування між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 . У виконавчому документі зазначено про знесення частини сараю, однак не конкретизовано якої саме. З наведених міркувань вважає, що виконавчий документ не може бути виконаний. Просить задовольнити заяву.

ОСОБА_3 у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 не визнав, вважає її безпідставною та просить відмовити в її задоволенні.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_8 Б.С. в судовому засіданні зазначила, що вимога ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є безпідставною. Підстави наведені ОСОБА_1 є недостатньо доведеними.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи, а тому суд розглядає справу у її відсутності.

Головний державний виконавець Звір І.М. в судовому засіданні пояснила, що наведене виконавче провадження тривалий час перебуває у виконавчому відділі на виконанні, були попередні виконавці які виконували дане рішення суду. Виходячи з матеріалів виконавчого провадження видно, що і попередні виконавці звертались про роз`яснення рішення суду щодо того, яка саме частина сараю повинна бути знесена. Інші були вимоги до суду. Однак оскільки була відмова, суд зсилався на те, що рішення суду є зрозумілим і роз`ясненню не підлягає, тому триває час перебуває дане виконавче провадження.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні поданої заяви виходячи із таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_1 , треті особи Воютицька сільська рада Самбірського району Львівської області, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , Самбірське управління земельних ресурсів, управління Держбудконтролю, відділ архітектури Самбірського району Львівської області про усунення перешкод в користуванні дорогою загального користування.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 березня 2010 року вказаний позов задоволено частково.

Відповідно до рішення Апеляційного суду Львівської області від 11.04.2011 року, рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 березня 2010 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким вирішено: позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити. Зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у користуванні дорогою - проїздом загального користування шириною 6 /шість/ метрів, який розташований між її та ОСОБА_5 присадибними земельними ділянками, що по АДРЕСА_1 шляхом знесення: огорожі, яка загороджує даний проїзд; частини самовільно збудованого сараю та саджанців, які розташовані на проїзді. ( а.с. 136-138).

На виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 11.04.2011 року, Самбірським міськрайонним судом Львівської області було видано два виконавчі документи, зокрема: ОСОБА_3 дублікат виконавчого листа за № 2-72/2010 від 30 травня 2016 року про усунення перешкод у користуванні дорогою - проїздом загального користування шириною 6 метрів шляхом знесення огорожі, яка загороджує даний проїзд, частини самовільно збудованого сараю та саджанців, які розташовані на проїзді та ОСОБА_4 , дублікат виконавчого листа за № 2-72/2010 від 30 травня 1016 року про усунення перешкод у користуванні дорогою - проїздом загального користування шириною 6 метрів шляхом знесення огорожі, яка загороджує даний проїзд, частини самовільно збудованого сараю та саджанців, які розташовані на проїзді.

На підставі дублікатів виконавчих листів, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції видано дві постави про відкриття виконавчого провадження, зокрема: постанова від 11.08.2011 року про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа виданого ОСОБА_3 та постанова від 14.09.2012 року про відкриття виконавчого провадження по виконання виконавчого листа, виданого ОСОБА_4 .

Як вказує заявник ОСОБА_1 , після відкриття виконавчих проваджень на даний час змінилися обставини з приводу перешкод для ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з їх доступом до їхніх земельних паїв, з приводу якого вони і звернулися до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні дорогою, а тому дублікати виконавчих листів є такими, що не підлягають виконанню та виконавче провадження повинно бути зупинено.

Однак як вбачається із повідомлення Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 20.03.2019 року № 328/02-09, станом на 19.03.2019 року проїзд між присадибними земельними ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не є придатним до користування. Капличка розміщена на в`їзді в проїзд з сторони вул. Л.Українки загороджує рух транспорту. На генеральному плані с. Воютичі, розробленому у 2013 році ПП «УГП-груп» та затвердженому рішенням Воютицької сільської ради № 490 від 05.11.2013 року, не передбачено проїзду чи житлової вулиці між присадибними земельними ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_5 як елементу дорожньо-вуличної мережі. ( а.с. 15).

Із повідомлення Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 24.06.2019 року № 685 відомо, що в генеральному плані с. Воютичі враховані рішення щодо основних доріг та вулиць села. Проміжні проїзди та заїзди, які суттєво не вплинуть на погіршення пожежних заїздів в генеральному плані с.Воютичі в зв`язку з певним масштабом (М 1:5000) вказані не були. Тому проїзди між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та між ОСОБА_14 і ОСОБА_15 на генеральному плані не відображені. На підставі вищенаведеного та на підставі судових рішень і попереджень, ОСОБА_1 зобов`язана не чинити перешкод у користуванні вищезгаданим проїздом. ( а.с. 139).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Із врахуванням наведеного, слід зазначити, що коли право особи порушене, вона має право звернутись до суду за захистом порушеного права. ОСОБА_1 звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню вказувала на зміну обставин у справі як причину свого звернення в суд, мотивуючи тим, що з часу постановлення рішення судом апеляційної інстанції 11.04.2011 року в процесі виконання рішення змінились обставини справи, а відтак виконавчі листи, які перебувають на виконанні у Самбірському відділі ДВС ГТУЮ у Львівській області слід визнати такими, що не підлягають виконанню з наведених нею підстав.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 вересня 2015 року № 8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», відомо наступне. Частиною 2 ст.369 ЦПК передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.Підстави для цього зазначені у ч.4 ст.369 ЦПК. Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п.4 ч.1 ст.49 закону №606-ХІV є закінчення виконавчого провадження. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний. Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить гл.50 розд.І книги п`ятої ЦК.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і як наслідок видачі виконавчого листа;

помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

У постанові № 6-33цс 17 від 22.03.2017 року Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України, також висловлено правову позицію про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, де зазначено, що реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у суді касаційної інстанції. Однією з основних засад судочинства є забезпечення касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

З огляду на зазначене питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перешкодою в завершенні судового провадження.

Враховуючи поясненнями представника відділу ДВС Звір І., виконавче провадження з приводу виконання виконавчих листів у наведеній справі перебуває на виконанні у виконавчій службі, проводяться виконавчі дії, кінцевого рішення по наведених виконавчих провадженням не прийнято.

Згідно пояснень заінтересованої особи ОСОБА_3 , підстави на виконання виконавчого документу не відпали, перешкоди наявні, доїзду немає.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

З врахуванням наведеного та поданих по справі документів, суд дійшов висновку про відмову ОСОБА_1 в задоволенні поданої нею заяви щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки нею не подано даказів на спростування заперечень, що наявні у справі у відповідності до вимог, передбачених ст. 432 ЦПК України, які вказують на необхідність визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Також слід враховувати, що будь-яке рішення суду, яке набрало законної сили, має бути виконано.

Керуючись ст.ст. ч. 6 ст. 259, 260, 432 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Текст повної ухвали буде складено 29.07.2019 року.

Суддя