ПОСТАНОВА

Іменем України

24 жовтня 2019 року м. Кропивницький

справа № 401/2072/17

провадження № 22-ц/4809/54/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючий - Дьомич Л.М. (суддя - доповідач),

судді Єгорова С.М.; Головань А.М.,

за участю секретаря судового засідання Сорокіної Н.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач - Великоандрусівська сільська рада Світловодського району Кіровоградської області;

відповідач - ОСОБА_2 (представник адвокат Колодій Олександр Петрович),

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області та до ОСОБА_2 про скасування рішення в частині та скасування державної реєстрації права власності за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 травня 2018 року (суддя Баранець А.М.).

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов

ОСОБА_1 звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою до Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області та до ОСОБА_2 , згідно з якою просив:

- скасувати рішення Великоандрусівської сільської ради № 69 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність шляхом безкоштовної передачі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення особистого селянського господарства та садівництва» в частині передачі ОСОБА_2 у власність земельної ділянки розміром 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер 53:000:0508 та земельної ділянки розміром 0,1230 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 53:000:0509 із земель Великоандрусівської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку розміром 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер 53:000:0508 та земельну ділянку розміром 0,1230 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 53:000:0509 із земель Великоандрусівської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04 січня 2017 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області у цивільній справі №401/2780/16 за позовом ОСОБА_1 до Подорожненської сільської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення було винесено ухвалу, згідно з якою задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову; зупинено дію рішень Подорожненської сільської ради № 94 від 02 березня 2016 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», № 177 від 14 липня 2016 року «Про затвердження акту від 23 червня 2016 року щодо вирішення земельного спору за зверненням ОСОБА_2 »; заборонено Подорожненській сільській раді Світловодського району Кіровоградської області приймати рішення щодо передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_2 на час розгляду справи в суді.

У зв`язку з об`єднанням територіальних громад на території Світловодського району Кіровоградської області до складу Великоандрусівської об`єднаної територіальної громади увійшла і Подорожненська сільська рада, на території якої знаходиться с. Нагірне.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав і обов`язків громад, які об`єдналися.

Незважаючи на викладене, рішенням Великоандрусівської сільської ради від 06 квітня 2017 року № 69 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність шляхом безкоштовної передачі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення особистого селянського господарства та садівництва» ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку розміром 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер 53:000:0508 та земельну ділянку розміром 0,1230 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 53:000:0509 із земель Великоандрусівської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки рішення від 06 квітня 2017 року № 69 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність шляхом безкоштовної передачі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення особистого селянського господарства та садівництва» (далі Рішення № 69) прийняте Великоандрусівською сільською радою всупереч судовій забороні до вирішення в судовому порядку справи №401/2780/16, позивач вважає, що таке рішення органу місцевого самоврядування підлягає скасуванню, як таке, що не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до відзиву на позовну заяву ОСОБА_2 , відповідач вважає, що позов ОСОБА_1 слід залишити без розгляду (а.с. 124-125 том 2).

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 травня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 відмовлено повністю.

Судом першої інстанції не прийнято визнання позовних вимог Великоандрусівською сільською радою, з огляду на те, що визнання позову суперечить інтересам ОСОБА_2 .

Вирішуючи по суті спір у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням сільської ради ОСОБА_2 передано у власність земельні ділянки за адресою АДРЕСА_1 . Згідно з витягами з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, позивачу рішенням Подорожненської сільської ради від 26 травня 2016 року № 153 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для обслуговування жилого будинку (присадибна ділянка) та ведення садівництва та особистого селянського господарства за рахунок земель житлової та громадської забудови та земель сільськогосподарського призначення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 між суміжними власниками за адресами АДРЕСА_2 , однак, доказів того, що позивач набув права власності на земельну ділянку до суду не надано.

Враховуючи наведене, судом позовні вимоги визнано необґрунтованими і недоведеними та відмовлено позивачу у їх задоволенні.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 травня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Оскаржуване судове рішення скаржник вважає необґрунтованим. Так, судом не вказано, яким саме інтересам ОСОБА_2 суперечить визнання позову сільською радою. Зауважує, що предметом позову у даній справі є правомірність прийняття Рішення № 69. Звертає увагу на невідповідність зазначеної у рішенні суду адреси земельних ділянок, право власності на які оформлено за ОСОБА_2 , та назви оскаржуваного Рішення № 69 фактичним обставинам справи, що на переконання скаржника, викликає сумніви у повному з`ясуванні судом першої інстанції обставин справи. Просить звернути увагу на особисту зацікавленість представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 .

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 27 липня 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 травня 2018 року.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 травня 2018 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення (а.с. 208-209 том 2).

13 серпня 2018 року закінчено підготовчі дії; справу призначено до розгляду в Апеляційному суді Кіровоградської області.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2018 року задоволена заява представника позивача про зупинення провадження у справі; апеляційне провадження у даній справі зупинене до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 401/2780/16.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Кропивницького апеляційного суду від 08 жовтня 2018 року, головуючим суддею (суддею-доповідачем) для апеляційного перегляду судового рішення першої інстанції у даній справі визначено Дьомич Л.М.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 16 жовтня 2018 року до складу колегії суддів з розгляду даної справи під головуванням судді Дьомич Л.М. увійшли судді Кіселик С.А. та Карпенко О.Л.

На підставі розпорядження керівника апарату апеляційного суду від 27 серпня 2019 року з підстав, що у ньому зазначені, здійснено заміну судді члена колегії з розгляду даної справи ОСОБА_4 суддею ОСОБА_5 .

Ухвалою апеляційного суду від 27 серпня 2019 року поновлено провадження у справі № 401/2072/17 (провадження № 22-ц/4809/54/19) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 травня 2018 року.

На підставі розпорядження в.о. керівника апарату апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року з підстав, що у ньому зазначені, здійснено заміну судді члена колегії з розгляду даної справи ОСОБА_6 суддею Головань А.М.

У судовому засіданні 24 жовтня 2019 року позивач та представник Великоандрусівської сільської ради участі не брали, хоча зазначені учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання (а.с. 192, 195 том 3).

Представник ОСОБА_2 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, за наступного.

Судом встановлено такі обставини

На момент звернення позивача до суду з даним позовом у провадженні Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходилась справа № 401/2780/16 за позовом ОСОБА_1 до Подорожненської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішення Подорожненської сільської ради № 94 від 02 березня 2016 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» та рішення Подорожненської сільської ради № 177 від 14 липня 2016 року «Про затвердження акту від 23 червня 2016 року щодо вирішення земельного спору за зверненням гр. ОСОБА_2 ».

З метою забезпечення позову у даній справі № 401/2780/16 позивач звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з відповідною заявою, згідно з якою просив зупинити дію рішень Подорожненської сільської ради №94 від 02 березня 2016 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» та №177 від 14 липня 2016 року «Про затвердження акту від 23 червня 2016 року щодо вирішення земельного спору за зверненням ОСОБА_2 ».

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 січня 2017 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 401/2780/16 було задоволено; зупинено дію рішень Подорожненської сільської ради №94 від 02 березня 2016 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» та №177 від 14 червня (липень фактично) 2016 року «Про затвердження акту від 23 червня 2016 року щодо вирішення земельного спору за зверненням ОСОБА_2 »; заборонено Подорожненській сільській раді Світловодського району Кіровоградської області приймати рішення щодо передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_2 на час розгляду справи у суді (а.с. 9 том 1).

У резолютивній частині ухвали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 січня 2017 року зазначено також про направлення її копії Подорожненській сільській раді для виконання.

Відповідно до рішення Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області від 29 грудня 2016 року № 11 «Про реорганізацію Подорожненської сільської ради» вирішено, зокрема, розпочати процедуру реорганізації юридичної особи Подорожненської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області шляхом приєднання до Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області; Великоандрусівська сільська рада є правонаступником прав та обов`язків Подорожненської сільської ради з дня набуття повноважень Великоандрусівською сільською радою, обраною Великоандрусівською сільською об`єднаною територіальною громадою (а.с. 119 том 1).

Як визначено у ч. 3 ст. 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.

Таким чином, Великоандрусівська сільська рада Світловодського району Кіровоградської області є правонаступником прав та обов`язків Подорожненської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи супровідного листа позивача від 23 січня 2017 року, ним на адресу Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області було направлено копію ухвали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 січня 2017 року про забезпечення позову у справі № 401/2780/16 (а.с. 6 том 1).

Отримання сільською радою зазначеного листа підтверджується відтиском вхідного штампу органу місцевого самоврядування від 23 січня 2017 року.

06 квітня 2017 року Великоандрусівською сільською радою Світловодського району Кіровоградської області прийнято оспорювань по даній справі Рішення № 69 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність шляхом безкоштовної передачі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення особистого селянського господарства та садівництва», згідно з яким вирішено затвердити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам (згідно додатку) для безкоштовної передачі у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення особистого селянського господарства та садівництва; передати безкоштовно у власність громадянам (згідно додатку) земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення особистого селянського господарства та садівництва на території Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області відповідно до розроблених проектів землеустрою. Категорії земель - землі житлової та громадської забудови та землі сільськогосподарського призначення (а.с. 4 том 1).

Згідно з додатком до Рішення № 69, затверджено проекти землеустрою та передано у власність громадянці ОСОБА_2 земельні ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 53:000:0508 та площею 0,1230 га, кадастровий номер 53:000:0509 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5 том 1).

Як вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 звертався до голови Великоандрусівської ОТГ із інформаційними запитами про надання інформації (а.с. 115-118 том 2) в тому числі і щодо обґрунтованості підстав прийняття оспорюваного рішення при наявності судової заборони, за результатами розгляду яких листом від 12 березня 2018 року позивача повідомлено про те, що для перевірки фактів та інформації, викладених ОСОБА_1 , Великоандрусівським сільським головою було видано розпорядження від 27 лютого 2018 року № 14-гр «Про створення тимчасової комісії», висновки якої викладені у протоколі засідання тимчасової комісії від 03 березня 2018 року № 1 (а.с. 119 том 2).

Відповідно до змісту протоколу засідання тимчасової комісії від 03 березня 2018 року № 1, комісією встановлено, що існує судовий спір між гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 , яка є тещею ОСОБА_3 , стосовно земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 січня 2017 року зупинено дію рішень Подорожненської сільської ради №94 від 02 березня 2016 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» та №177 від 14 червня 2016 року «Про затвердження акту від 23 червня 2016 року щодо вирішення земельного спору за зверненням ОСОБА_2 ». Діючи в інтересах своєї тещі ОСОБА_2 та з метою отримання нею у власність спірної земельної ділянки, приховуючи факт наявності вищезазначеної ухвали суду, в.о. старости Подорожненського старостинського округу Воропаєв В.В., користуючись своїм службовим становищем, перебуваючи на посаді Подорожненського сільського голови рішенням від 02 березня 2016 року № 94 надав дозвіл гр. ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , знаючи, що ця земельна ділянка перебуває у правомірному користуванні гр. ОСОБА_1 , що підтверджується рішенням Подорожненської сільської ради від 22 серпня 2005 року № 298 «Про надання земельної ділянки під забудову». З моменту створення Великоандрусівської об`єднаної територіальної громади 29 грудня 2016 року виконуючи обов`язки старости Подорожненського старостинського округу, приховавши факт близьких зв`язків з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 виступив з ініціативою представляти інтереси Великоандрусівської сільської ради у зазначеній судовій справі, як колишній керівник Подорожненської сільської ради, обізнаний в земельних питаннях, та отримав відповідну довіреність. 01 листопада 2017 року з метою долучення до матеріалів судової справи додаткових доказів на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 власноруч підготував інформаційний запит до Великоандрусівської сільської ради від імені своєї тещі та відповідь на вказаний запит від імені Великоандрусівського сільського голови ОСОБА_7 про передачу у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_2 . За результатами роботи тимчасової комісії, зокрема, рекомендовано сільському голові ОСОБА_7 та першому заступнику сільського голови Туманову В.П. повідомити правоохоронні органи про виявлені комісією факти для подальшого реагування (а.с. 120 том 2).

Позивач вважає прийняття Великоандрусівською сільською радою Світловодського району Кіровоградської області Рішення № 69 таким, що суперечить ухвалі Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 січня 2017 року №401/2780/16, якою, зокрема, заборонено Подорожненській сільській раді Світловодського району Кіровоградської області приймати рішення щодо передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_2 на час розгляду справи у суді.

Оскільки станом на 06 квітня 2017 року (дату прийняття Рішення № 69) спір у справі № 401/2780/16 по суті вирішений не був, позивач вважає свої права та охоронювані законом інтереси порушеними та з метою їх захисту просить скасувати Рішення № 69, як таке, що не ґрунтується на вимогах закону, а також скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельні ділянки з кадастровими номерами 53: НОМЕР_1 , 53:000 НОМЕР_2 0509.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведено у ст. 16 ЦК України. Відповідно до зазначеної правової норми одним із способів захисту цивільного права або інтересу може бути, зокрема, визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У ст. 152 ЗК України визначені способи захисту прав на земельні ділянки, до яких віднесено, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги позивача про скасування Рішення № 69 та похідної від неї вимоги про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельні ділянки, суд першої інстанції виходив виключно з тих підстав, що ОСОБА_1 не набув права власності на земельну ділянку, відносно якої Подорожненською сільською радою Світловодського району Кіровоградської області прийнято рішення від 22 серпня 2005 року № 298 щодо надання ОСОБА_1 земельної ділянки під забудову площею 0,30 га, яка знаходиться у с. Нагірне Світловодського району Кіровоградської області та рішення від 26 травня 2016 року № 153 щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для обслуговування жилого будинку (присадибна ділянка) та ведення садівництва та ведення особистого селянського господарства за рахунок земель житлової та громадської забудови та земель сільськогосподарського призначення, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 суміжними власниками (користувачами) за адресами АДРЕСА_2 . Також вказав, що відповідно до витягів з Державного реєстру прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельні ділянки за адресою АДРЕСА_1 .

Дійшовши такого висновку з наведених підстав, суд першої інстанції не врахував, що порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом (ст. 95 ЗК України).

Відповідно до ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Частина 5 ст. 158 ЗК України встановлює, що у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що закон закріплює рівні умови захисту прав на землю як для власника земельної ділянки, так і для землекористувача.

Як вбачається з фактичних обставин справи, позивач вважає себе користувачем земельної ділянки, яка спірним Рішенням №69 була передана у власність ОСОБА_2 , тоді як про набуття ним права власності на земельну ділянку не зазначає та не стверджує. Тож, відмова судом першої інстанції в задоволенні позовних вимог з підстав недоведеності позивачем права власності на земельну ділянку є цілком необґрунтованою.

Колегія суддів зауважує, що предметом спору у цій справі є скасування рішення органу місцевого самоврядування та державної реєстрації права власності на земельні ділянки з підстав невиконання органом місцевого самоврядування судового рішення про забезпечення позову. Тобто, позивач звернувся до суду для захисту права, яке він вважає порушеним, та на його обґрунтування зазначає інші підстави та обставини, ніж встановлені судом у оскаржуваному рішенні.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. При визначенні підстави позову як елемента його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і

всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на

підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які

були досліджені в судовому засіданні (ч. 5 ст. 263 ЦПК України).

Таким чином, рішення суду має містити вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Водночас, всупереч зазначеним вимогам процесуального закону, судом першої інстанції взагалі не досліджувались та не встановлювались обставини, на які посилається позивач у позовній заяві, обґрунтовуючи пред`явлений позов.

За викладеного, оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає завданням цивільного судочинства, визначеним ЦПК України.

Таке порушення вимог процесуального закону не може бути виправлене на стадії апеляційного розгляду справи інакше як шляхом скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України.

Разом з тим, переглянувши справу в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що в задоволенні позову належить відмовити але з інших підстав, а не у зв`язку з недоведеністю права власності позивача.

Відповідно до положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина, у тому числі право на оскарження в суді рішень органів місцевого самоврядування.

Частиною 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Як уже зазначалось апеляційним судом, підставою для скасування Рішення № 69 позивач називає те, що органом місцевого самоврядування його прийнято всупереч судовому рішенню від 04 січня 2017 року про забезпечення позову, яким зупинено дію рішень Подорожненської сільської ради № 94 від 02 березня 2016 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», № 177 від 14 липня 2016 року «Про затвердження акту від 23 червня 2016 року щодо вирішення земельного спору за зверненням ОСОБА_2 »; заборонено Подорожненській сільській раді Світловодського району Кіровоградської області приймати рішення щодо передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_2 на час розгляду справи в суді.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст.ст. 14, 153 ЦПК України (тут і надалі - в редакції, чинній на момент прийняття Рішення № 69) поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

З урахуванням особливостей мети забезпечення позову заява про забезпечення позову розглядається судом у день її надходження, копія ухвали про забезпечення позову надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення. Така ухвала суду виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Крім того, навіть оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи (ст. 153 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (ст. 154 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

Конституційний Суд України також неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Таким чином, прийняття Великоандрусівською сільською радою Рішення № 69 в період прямої заборони суду на вчинення таких дій, встановленій ухвалою від 04 січня 2017 року, суперечить вимогам чинного законодавства.

Разом з тим, позивачем не наведено, а в матеріалах справи відсутні докази того, що оскаржуване Рішення № 69 за своїм змістом не відповідає вимогам Конституції або законам України. Тим більше, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.05.2018 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області про визнання незаконним та скасування рішення Подорожненської сільської ради № 94 від 02.03.2016 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» та рішення Подорожненської сільської ради № 177 від 14 липня 2016 року «Про затвердження акту від 23.06.2016 року щодо вирішення земельного спору за зверненням гр. ОСОБА_2 відмовлено. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не є власником земельної ділянки, то відповідно не має права звернення до суду за захистом свого права у порядку передбаченому ст. 16, ч. 1 ст. 21 та ст. 393 ЦПК України. Крім того, оскаржувані ОСОБА_1 рішення Подорожненської сільської ради є актами індивідуальної дії, та не стосуються земельної ділянки, яка розташована між суміжними власниками (користувачами) за адресами АДРЕСА_2 , на яку рішенням Подорожненської сільської ради Світловодського району від 26 травня 2016 року № 153 ОСОБА_1 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок. Дане рішення переглядалось апеляційним судом і залишене без зміни постановою від 25 вересня 2018 року. Судом апеляційної інстанції в зазначеному рішенні здійснений висновок, що позивачем оспорюються рішення суб?єкта владних повноважень які, на його думку, порушують його право на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку, яку він зайняв у 2005 році на підставі рішення Подорожненської сільської ради Світловодського району від 22 серпня 2005 року № 298 та користувався протягом тривалого часу без оформлення відповідного права на неї та розпочав на ній підготовчі будівельні роботи. Однак, матеріалами справи підтверджується, що в рішенні сільської ради від 22 серпня 2005 року № 298 щодо надання ОСОБА_1 земельної ділянки під забудову, не вказано точну адресу місця розташування земельної ділянки по АДРЕСА_1 . В технічних умовах на забудову, виданих позивачу також відсутня точна адреса забудови. Актами про перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області встановлено, що ОСОБА_1 використовує земельну ділянку біля АДРЕСА_3 . АДРЕСА_4 без правових підстав, за що притягався до адміністративної відповідальності. Протягом строку, встановленого рішенням Подорожненської сільської ради Світловодського району від 26 травня 2016 року № 153, яким надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення садівництва та ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_4 між суміжними власниками (користувачами) за адресами АДРЕСА_2 , проект землеустрою позивачем не виготовлено. Спростовуються доводи позивача, що йому надано дозвіл на ту саму земельну ділянку, що й ОСОБА_2 , яка на даний час є власницею земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Під вказану судову справу (№ 401/2780/16-ц) зупинялося провадження в даній справі (№ 401/2072/17).

Враховуюче вищевикладене, апеляційним судом враховується, що визначаючи належність обраного позивачем способу захисту, слід оцінювати його ефективність для захисту того права чи інтересу, за захистом якого позивач звернувся до суду. Вимога про захист цивільного права або інтересу має відповідати змісту цього права чи інтересу, характеру його порушення, оспорювання або невизнання і повинна забезпечувати поновлення права чи інтересу, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати отримання відповідного відшкодування.

Так, ухвала від 04 січня 2017 року, в порушення вимог якої органом місцевого самоврядування прийнято оспорюване Рішення № 69, постановлена Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області з метою охорони матеріально-правових інтересів ОСОБА_1 , для захисту яких останній звернувся з позовом у справі № 401/2780/16 та просив суд визнати незаконними та скасувати рішення Подорожненської сільської ради № 94 та № 177.

Водночас, вирішення спору у даній справі жодним чином не впливає на правомірність чи безпідставність вимог позивача у справі № 401/2780/16, тобто судовими рішення здійснений остаточний висновок про відсутність порушеного права позивача як землекористувача, у зв`язку з прийнятими рішеннями Подорожненської сільської ради № 94 від 02.03.2016 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» та № 177 від 14 липня 2016 року «Про затвердження акту від 23.06.2016 року щодо вирішення земельного спору за зверненням гр. ОСОБА_2 . За наслідками яких прийняті рішення Великоандрусівської сільської ради № 69 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність шляхом безкоштовної передачі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення особистого селянського господарства та садівництва» в частині передачі ОСОБА_2 у власність земельної ділянки розміром 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер 53:000:0508 та земельної ділянки розміром 0,1230 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 53:000:0509 із земель Великоандрусівської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 , які є предметом оскарження в даній справі.

За вищевикладеного, позовна вимога про скасування Рішення № 69 та похідна від неї вимога про скасування державної реєстрації права власності у даній справі, не відповідають змісту порушеного права позивача, враховуючи підстави пред`явленого позивачем позову, а відтак у задоволенні позовної заяви слід відмовити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги не спростовують наведених вище висновків апеляційного суду.

При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Також колегією суддів взято до уваги рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009, згідно з яким Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні це акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію (Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009).

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

У зв`язку з тим, що рішення суду першої інстанції не відповідає критеріям законності, обґрунтованості та справедливості, відповідно до приписів ст. 376 ЦПК України, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 травня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області та до ОСОБА_2 - відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.М. Дьомич

Судді

С.М. Єгорова

А.М. Головань